94 



CaCOg 52-38 



MgCOg 40-37 



FeCOg 6-85 



NiO 0-38 



AI0O3 0-57 



Netopiva n HCl 0-42 



Znatnija je razlika dakle jedino u manganu i stronciju, koji 

 u dolomit (miemit) Johnov ni ne zalaze. 



2. Magnezit. 



Magneziti u Hrvatskoj nisu baš česti. Obično ih nalazimo u 

 okolišu serpentinskoga kamenja, čijom rastvorbom oni tu i po- 

 staju. Dosad je magnezit poznat samo iz Banovine i Fruške 

 gore. 



A. Banovina. Prve vijesti magnezitu u Banovini nala- 

 zimo u Kišpatićevoj raspravi „Nastavak bosanske serpetinske 

 zone u Hrvatskoj". (Rad Jugoslavenske Akademije znanosti i umjet- 

 nosti, knjiga 139., pag. 67. Zagreb 1899.) U serpentinu naime 

 iz potoka, koji dolazi od Maloga Kozjaka na Grivića mlin, spo- 

 minje prof. Kišpatić mnoge pukotine, što se kamenom pro- 

 vlače, kako su ispunjene magnetitom. Iste take pukotine ispunjene 

 magnezitom vide se i u serpentinu, što se pojavljuje u potoku 

 B usni ci ispod Kopčića brijega kraj Rujevca. U samom 

 pako potoku namjeri se čovjek na oveće gromade vrlo lijepa 

 magnezita, od koga smo jedan komad donijeli za zbirku mine- 

 raloškoga muzeja u Zagrebu. 



Magnezit potoka Bušnice gustoga je sastava i Ijušturasta 

 loma. Boje je kao mlijeko bijele. U pukotinama, koje se povlače 

 ovim magnezitom, izlučio se on u krupnijem zrnju lijepa stakle- 

 nasta sjaja. Više puta znadu se ta zrna radijalno poredati oko 

 guste jezgre magnezita, čineći tako centričnu strukturu. Ta se 

 struktura očituje osobito jasno u izbrusku pod mikroskopom: 

 najprije dolazi jezgra gusta ili sitnozrna magnezita, na nju se 

 radijalno naslagali krupniji magneziti u obliku stupica; ove onda 

 omata poput vijenca gusti sloj, a iz ovoga opet izlaze stupićasti 

 individuji. 1 to se na taj način opetuje po četiri do pet puta. 

 Gdje se nije razvila ta struktura, to se pod mikroskopom opaža, 



