289 



tvrdnja, koja u ostalom vriedi i za naše krajeve, da mu je od 

 konifera najmilija smreka, iza nje bor, redje jela, najredje ariš 

 (256.), a u bjelogorid po mojim opažanjima hrast i bukva, 

 iza njih grabar, kruška i jabuka divljakinja, redje koje drugo 

 drvo. Od 3 7 meni poznatih gniezda stojaše njih 14 na hrastu 

 12 na bukvi, 3 na grabru, 4 na kruški i jabuci, 1 na kestenu, 

 1 na topoli, 1 na smreki, 1 na boru. Pošto od ukupnoga zbroja 

 37 odpada na hrast i bukvu 2 6 gniezda, moram nuždno obije 

 vrste označiti glavnim n i d a m e n t a 1 n i m drvećem (Horstbaum) 

 bjelogoriee za naše krajeve. Ovaj izkaz dokazuje u isti mah po- 

 svemašnju labilnost tvrdnje, da je A. nisus (L.) tipična 

 gnjezdarica konifera. Što je ova tvrdnja u naučnoj ornitologiji 

 postala normom, ne mogu sebi inače objasniti, nego da suponi- 

 ram nedostatno izkustvo, po kojem su se pojedini slučajevi ge- 

 neralizirah, a povrh toga i krivu metodu indirektnoga naučnoga 

 opažanja, jer su mladji neizkusniji autori u svojim monografijama 

 jednostavno kopirali starije izkusnije autore. 



Za Hrvatsku i Slavoniju jedva je kobac jastrebac gnjezda- 

 rica nizinskih poljskih šuma. Sva gniezda (37), što sam ih ja 

 uvještio i što su ih obi-eli drugi, ponajviše uz moju asistenciju, 

 nisu stajala u ravnici, nego u prigorju, brdima i gorama, obično 

 u velikim šumskim kompleksima. Naumann krivo tvrdi, 

 „Zu seinen Brutrevieren wählt der Sperber nur ganz aus- 

 nahmsweise ausgedehnte Gebirgs waldun gen (V., 

 256.) Za sada navodim radi primjera samo Zagrebačku goru, 

 koja nam bez sumnje predočuje veliku neprekidnu skupinu šu- 

 movitih kompleksa (oko 720 km^). Kako u prigorju, tako i u 

 nutarnjosti ove gorske skupine, svuda se legu kobci u velikom 

 broju, dok sama gnjezđišta stoje često i u znatnoj visini. U sa- 

 moj god. 190(). opažao sam u zagrebačkoj gori ova gnjezđišta: 

 jedno na bočini Vehkoga Plazura, nedaleko „sto stuba", što režu 

 Elvirin put (914 m.), drugo pod sv. Jakobom (869 m.), treće u 

 šumi Podbrestovac (846 m.), četvrto u Bukoščini (840 m.), peto 

 u šumi Gračanina izpod Kraljičinoga zdenca (514 m.), šesto na 

 Kraljičinom zdencu iznad lugarnice (529 m.), sedmo na Trknim 

 rebrima blizu Vrabča (262 m.). Sva ova gnjezđišta nalaze se u 

 čistoj bj elogori ci, što ne bih zapravo ni trebao napose iz- 

 ticati, dok je obćeno znano, da samo najviše bilo gore po- 

 kriva jela i smreka. 



' 19 



