292 



Kraljičinom zdencu u Zagrebačkoj gori mogao posjetiti tri gnjez- 

 dišta. Sa gledišta vitalnih interesa, koji u velike odlučuju o iz- 

 boru gnjezdišta, želim iztaknuti još jednu znatnu biologičku po- 

 javu, o kojoj šute naučne knjige. Kobac je vjerni pratilac jare- 

 bice Iještarke, Bonasia bonasia L. Gdjegod se u gorama 

 otačbine leg u jarebice, tu se legu i kob ci. Jedno gnje- 

 zdište suponira drugo. I ova je uredba praktična, jer se jarebice 

 legu nešto ranije od kobaca. Jedna jarebica ima redovno 8 — 10 

 mladih, a to je izdašna lovina za vječno gladno potomstvo naše 

 grabilice. Gdjegod sam širom Hrvatske i Slavonije lovio na jare- 

 bice, svagdje sam i nju zatekao. Nebrojeno puta, kad sovom sa- 

 zivah jarebice, naletio mi je na pušku kobac. I u kasnu jesen, 

 kad se lovi hajkom, redovno prilieću uz jarebice i kobci. 



Od šumskih formacija bjelogorice, kobcu je najmilija for- 

 macija kestena (Castanea vesca). Svuda u našoj domo- 

 vini, gdj e ima kestenika, legu se kobci. Na formacijukestena 

 treba svesti velik broj gnjezdišta Zagrebačke gore. Izp. : „Zname- 

 nit je kesten, odavajući blago podneblje Zagrebačke gore. Ima od 

 njega krasnih šuma oko Šestina, na vrhu Rebru, gdje je najveći 

 „kostajnik" u gori; lijepa je i ona šuma na Kelekovu brijegu 

 kod Baćuna, velika ona pod Komušarovom pećinom, a u Bistranskoj 

 šumi ima kestenovih panjeva, koji mjere u dnu 7 m. (D. Hire, 

 Zemljopis Hrvatske, 164.) 



Iztočno od Kutjeva leži na južnim obroncima prigorja Krn- 

 dije na prostoru od 52 jutra najveća visoka kestenova šuma 

 domovine, zvana Kestenik. Osim kobaca, kojih sva sila ima, ne 

 leže se u njenoj okolini nijedna druga vrsta iz reda Raptatores. 



Isti odnosi vladaju i u Petrinjskoj gori, gdje se kobci u 

 mladim kestenarima legu, kako mi priobćuje vrstan poznavalac 

 ptica grabilica šumarnik V. Benak. 



„Kobac, koga ovdje (u Petrinji) zovu i pilićar, obična 

 je u nas ptica. Za gnjezdište izabire gustiš. Od bukvika miliji 

 mu je kestena r, a vije gniezdo i na drugim vrstima drveća 

 u gustom sMopu. (Iz pisma od 27./5. 1905.) 



G. 1905. obašao sam u Požežkoj kotlini više gnjezdišta. 



Sve nastojanje, da kobca zatečeni na gniezdu u samoj 

 ravnici, ostade uzaludno. Prvi izkusni ptičari onih krajeva jedno- 

 glasno me uvjeravahu, da kobac ide samo u brdo. U ravnici 



