373 



oktobru je dakle 1891. kolut bio iščeznuo za motritelja sa Sunca. 

 Od toga se doba kolut malo po malo sve više otvarao i u ljetu 

 je g. 1890. imao svoj najveći otvor. Od toga se časa kolut malo 

 po malo opet zatvara i tako dolazi, da ga i ove godine gledamo 

 samo s uske njegove strane. Tko doživi godinu 1914. opet će ga 

 vidjeti u najvećem otvoru. 



Za nas motritelje sa Zemlje iščezava kolut svagda, kada 

 Zemlja dođe u njegovu ravninu, a to se zbiva u to doba dva 

 puta i to nekoliko mjeseci prije i poslije onoga časa, kada mu rav- 

 nina ide kroz Sunce, poradi toga, što je staza Zemlje kud i 

 kamo manja od Saturnove. 



Ove se godine te pojave ovako zbivaju: 



Dne l'i. travnja 1907. bila je Zemlja prvi put u ravnini 

 Saturnovih koluta, pak se u to doba nisu vidjeli neko vrijeme 

 prije i poslije toga dana (već prema jakosti durbina). Sunce pak 

 dolazi u ravninu Saturnovih koluta dne 26. srpnja 1907. i sve 

 do toga dana još obasjava sje vernu stranu koluta, dok je južna 

 u noći. No Zemlja se od 12. travnja amo spušta pod rav- 

 ninu Saturnovih koluta, pak mi sa Zemlje vidimo samo njegovu 

 južnu stranu, a ta je baš u noći. Poradi toga se Saturno vi ko- 

 luti sve do 26. srpnja sa Zemlje ne mogu vidjeti. 



Toga će dana tek Sunce preći pod ravninu koluta, pak će 

 14 i pol godina obasjavati njihovu južnu stranu. Kako je u to 

 doba i Zemlja još uvijek ispod ravnine koluta, koluti će se od 

 26. srpnja dalje vidjeti, ali samo kratko vrijeme, jer će se Zemlja 

 pomalo dizati na sjevernu strahu koluta i ostat će na njoj od 9. 

 listopada 1907. do 7. siječnja 1908. Budući da je sjeverna strana 

 koluta u to doba već u noći, mi koluta ponovno ne ćemo vidjeti 

 čitavo to vrijeme. Tek oko polovine siječnja 1908. opet će se 

 pojaviti, da ih punih 14 godina opet vidimo. 



Prvo se iščezavanje Saturnovih koluta u travnju o. g. nije 

 moglo motriti, jer se je u to doba Saturn još gubio u sunčanim 

 zrakama. No ponovna pojava koluta i drugo iščezavanje pada u 

 veoma zgodne položaje Saturna na noćnom nebu, pak se prija- 

 teljima nebeskih pojava osobito preporuča. I druga trajna po- 

 novna pojava u polovini siječnja 1908. pada još u zgodne prilike 

 motrenja. Na koncu evo još podataka o prividnoj veličini Saturna 

 i njegovoj daljini od Zemlje u ovom polugodištu (za jedinicu 

 je uzeta srednja daljina Zemlje od Sunca = 149,500.000 km.) 



