88 



svemu, što o plazmi znamo, mnogo je vjerojatnije, da je plazma, 

 bar u fizikalnom smislu, vrlo jednostavna. Što se pak svrsishodno- 

 sti tiče, ona je samo antropomorfno zaključivanje per analogiam. 

 Da svrsishodnosti na svijetu ima (osobito u radnjama ljudi) to je 

 sigurno, ali ne stoji, da je sve, što u organskom svijetu biva,, 

 svrsishodno. Pokazalo se, da ničemu ne vodi posmatranje orga- 

 nizama s obzirom na svrsishodnost (bar što se tiče prirodnih 

 nauka). 



Međutim je i Reinke „uvidio", da sa samom mašinskom 

 strukturom plazme ne može izaći na kraj. .Jer, ako se uza sav na- 

 por najednostavnije vegetativne funkcije plazme mogu konstrui- 

 rati na temelju mašinske teorije, ne pomaže ta, kad uzmemo u 

 obzir razvoj, postanak žive tvari i t. d. 1 tu se Reinke dao za- 

 vesti već jedan put pokušanom analogijom između mašine (sata) 

 i životne tvari, ali sada s drugog stajališta. Sat je konstruirao 

 prema željenoj svrsi inteligentan čovjek. Materijal mu je služio 

 samo sretstvom. da u nj svoju inteligenciju prenese : ne jednu 

 imaterijalnu dušu nego „dominante" t. j. konstruktivne uslove 

 (Systembedingungen), pojam uzet od Lotze-a: „Kräfte zweiter 

 Hand". Takva nešto moralo je biti i s plazmom. Za paleovitalizara 

 kaže Reinke, da je „biologische Auffassung von höchster Naivität" 

 Biol. S. 50., a ,šta da kažemo o njegovom nazoru? Dakle kao mašine, 

 tako ima i plazma stanovitu konstrukciju, a funkcija ovisi od domi- 

 nanata, koje privedenu energiju rukovode. Osim tih dominanata 

 u širem smislu (koje je Reinke prije neopravdano i silama zvao) 

 (Arbeiisdominanten) ima u živoj tvari i druga viša vrsta domi- 

 nanata: obhkovne dominante, a to je vitalni element Reinke-ova 

 nauka. Oblikovne dominante Reinke-ove možemo isporediti s 

 konstantom, kakono je n. pr. Drieschova entelehija. I te dominante 

 (u užem smislu) upravljaju s radom stanice „indem sie diese 

 Arbeit veränderten Umständen mit Rücksicht auf die zu erzie- 

 lende Form zweckmässig anpassen." Svako će na to i-eći : pa to 

 je ona stara metoda t. zv. „Koffertheorie" : sva potrebna svojstva 

 skupimo u jedan pojam, a onda neka nam taj pojam sve rastu- 

 mači. Reinke sam kaže, da se samo dominante u užem smislu 

 (Arbeitsdominanten) mogu prirodno-znanstveno analizirati, a one 

 prave dominante ne, i da je tu apsolutno potrebna metafizika. 



Dok je Driesch kušao dokazivati opravdanost svoga vitalizma 

 (autonomije života, kako ga on sada zove), Reinke to samo tvrdi. 



