104 



čnom se međom pričinjao brid terase sa zapadnom stranom Unske 

 doline, koji se tiče od prilike Panjak-sela, Klokot-vrela i Izačić- 

 grada, te se dalje na sjever nejasno gubio u pobriježju prema Ko- 

 rani kod Prosičenog Kamena. Na jugu se i istočna i zapadna međa 

 terase sastaju kod sela Zavalja, te je po tom ovdje terasa i najuža, 

 dok se onamo na sjever proširuje te negdje kod Vaganca doseže 

 širinu od kojih (> km. U srednju ruku mogla bi joj biti širina 

 :2-5— 3 km. Tle sjeverne trećine, od Korane pa od prilike do para- 

 lele Petrovo-selo — Izačić-grad, pričinja se kao valovito pobriježje 

 ispinjući se na sjever 350 — 400 m, dočim su južne dvije trećine 

 pravi ravnjak obrastao travom i šikarom, a uz sela ima djelo- 

 mice i obrađena tla. Sva je terasa načičkana vrtačama manjega 

 promjera karakternim za kraške krajeve, a na gusto proviruju 

 i oniži glatko polirani komadi vapnenca. Tle se ovog dijela terase 

 neznatno ispinje na jug, te se po tom u pravcu Petrovo selo — ■ 

 Izačić-grad samo vrlo slabo ulijega. Najjužniji kraj terase kod 

 Zavalja vežu strane zavaljske i skočajske drage sa samačkim va- 

 pnenjačkim brdom Debeljačom, koje se svojom sjevernom po- 

 dnožnicom prikučilo Uni, a na istočnoj mu se strani ponosno 

 uzdiže drevni Sokolac. 



Od istočnoga ruba terase spušta se talasasto tle isprva na- 

 glije — poradi čega brid i izbija tako oštro — a onda sve laga- 

 nije prema Uni i pitomom Bišću. Taj je kraj sasvim drugoga kara- 

 ktera nego terasa. Vapnencu i kraškim pojavama ni traga: bujno 

 klasje i sočna trava dobro natapanih livada nakitila plodnu bi- 

 šćansku zavalu. 



Presjekavši tu tarasu te ispinjući se prema Priboju mogao 

 sam s pojedinih mjesta veće apsolutne visine promotriti i su- 

 protni kraj na desnoj obali Une, raročito Grabeška brda, s kojih 

 smo se prije nekoliko sati spustili u bišćansku zavalu. Da se ovdje 

 tle na kojih 5 — 6 km. pred salazom u zavalu lagano spušta, mogli 

 smo dakako opaziti za vožnje; ama obličje čitavoga tog kraja mo- 

 gaše jasno izbiti samo sa podaljega i povišega mjesta na supro- 

 tnoj strani, • 



Posmatrajući ga dakle s obronaka Plješevice, nešto iznad 

 Željave, i istočna nam se zagrada zavale bišćanske prikazuje na 

 nekoliko kilometara kao poravno tle, tek za nekih 30 — 40. m više 

 nego spomenuta terasa na zapadnoj strani. Na tom poravnom 

 tlu izdižu se amo tamo oniži humci i brdeljci, te bi po tom ta 



