105 



strana više sjećala na sjevernu trećinu zapadne terase. I rub toga 

 poravnoga tla Grabeških brda ne izbija prema zavali ni iz daleka 

 tako oštro kao kod zapadne terase, te se cesta, koja s tih brda 

 vodi u Bišće, lagano u serpentinama spušta u zavalu. I na toj nam 

 se strani javljaju na gusto omanje vrtače, a humci i brdeljci po- 

 kriveni su bujnom šumom. Tako bismo s obje strane Une kod 

 Bišća imali najprije plodno, valovito, u srednju raku do 'Ž'20 m. 

 visoko, a kojih 5 — (i km. široko tle, iz koga se na zapadnoj strani 

 prema Piješevici naglije i izrazitije, a na istočnoj postepeno i la- 

 ganije izdižu terase čistoga ili malo ne čistoga kraškog karaktera. 



Prelazeći na genezu tih terasa ograničit ću se na onaj južni 

 dio zapadne terase, koja nam se prikazuje kao pravi pravcati 

 ravnjak. Činim to poradi toga, što mi se uzroci postanku toga di- 

 jela terase čine sasvim pouzdani, dočim bi za sjeverni dio zapadne 

 terase i za istočnu trebalo još podrobnijega ispitivanja. 



Pri stvaranju te terase smijemo pomišljati samo na meha- 

 nički rad koje eksogene geomorfne sile, jer među endogenim 

 jedva da je ikoja, koja bi mogla da stvara ovako ravne oblike. 

 Od eksogenih sila imamo : silu uzduha u gibanju (vjetar, eolska 

 erozija i korozija), silu vode kišnice (pluvijalna denudacija), te- 

 kućice (fluvijalna erozija i korozija), stajaće (razne vrsti gibanja 

 vode jezerske i morske), te najposlije silu ledenih plasina (gla- 

 cijalna erozija i korozija). Lako se je domisliti, da među tim 

 silama vjetar ne će biti onaj faktor, koji je tu malo ne pra- 

 vilnu ravan stvorio, jer se njegova snaga u stvaranju poravnih 

 oblika javlja samo u krajevima, koji su građeni od vrlo prhka 

 materijala bez vegetacije, a o takvom materijalu ovdje nema 

 govora. 



Jednako bismo i za onu posljednju eksogenu silu mogli us- 

 tvrditi, da joj kao metamorfnoj sili u našem slučaju nema mjesta. 

 Jer sve ako se je po Bosni i našlo tragova glacijaciji, ipak se 

 jedva može uzeti, da je ta glacijacija u ikojoj svojoj fazi sezala 

 u tako malu apsolutnu visinu od 350 m, kakva nam se javlja na 

 toj terasi. U drugu ruku, gdjegod se ledene plasine pomaljaju 

 kao elemenat u stvaranju oblika tla, ostavljaju za sobom jasnih 

 tragova. Takvi su tragovi: plasni komčići, virovi, kršje i t. d. 

 Svemu tomu na toj terasi ni u bližoj njenoj okolini nema ni 

 traara. 



