106 



Kolikogod je kišnica kao geomorfna sila od velike zname- 

 nitosti, to se ipak njoj samoj nigda ne može pripisati primarno 

 stvaranje poravnih oblika. Njezin rad sastoji poglavito u sapiranju 

 raznim utjecajima već rasklimane građe te u eventualnoj aku- 

 mulaciji te građe na zgodnom mjestu. Ni ta ovako akumulirana 

 građa nigda ne može da ima poravan oblik, ako tle već od prije 

 nije bilo poravnito. 



Ogledajmo sada silu vode tekućice. Po svom sastavu, kako 

 ga prije istakosmo, spomenuta terasa nikako nije produkt akumula- 

 cije nego svakako neke sile, koja je djelovala linearno u horizon- 

 talnom pravcu. Rad tekućice, koji je poznat pod imenom erozije, ne 

 broji se u tu vrstu sila, jer se on javlja u glavnom linearno u 

 vertikalnom pravcu. Sve ako se ovdje ondje pri t. zv. obalnoj 

 eroziji (seilliche Erosion) i javlja u horizontalnom pravcu, ne 

 može nigda da bude tolike snage, da stvori poravno tle neko- 

 liko kilometara široko, kao što je to kod naše terase. Najposlije 

 se pri terasama, koje su nastale obalnom erozijom, redovno na- 

 lazi i naplavak šljunka i pijeska, kome na našoj terasi nema 

 traga. Našlo se je doduše terasa, koje su nastale na spomenuti 

 način a bez naplavka, ali to bijaše gotovo isključivo u krajevima 

 horizontalnih naslaga, a naslage naše terase nemaju taj položaj. 

 Preostaje nam dakle još da promotrimo silu gibanja vode jezerske 

 i morske kao faktor pri stvaranju poravnih oblika. Tek ćemo 

 već sada istaknuti, da je sila, koja je od istočne bočine Plješevice 

 odlamala komade vapnenca, morala biti veoma golema. Vrste 

 gibanja vode jezerske u glavnom su iste kao i vode morske, tek 

 i kod najvećih jezera u daleko manjoj mjeri. Ni kod mora, a 

 kamo li kod jezera, ne bismo običnom talasanju, strujanju, plimi 

 i osjeki mogli pripisati toliku snagu, da bi ih mogli uzeti za pri- 

 marne faktore pri stvaranju naše terase. Morala je to biti sila go- 

 leme intenzivnosti i istrajnosti, pred kojom sve do sada spominjane 

 geomorfne sile iščezavaju, a to je sila morskoga mlatanja (Brandung). 

 Rad je te sile poznat pod imenom abrazije, a plohe, koje ona 

 na površini zemljinoj stvara, zovemo abradirane plohe. 



Takva abradirana ploha, mislim, da je i ova terasa, a sli- 

 jedeći retci imat će da tu moju tvrdnju potkrijepe. 



U prvom nam se redu nameće pitanje, koje je to mòre 

 bilo, koje je abrazijom ovu terasu stvorilo. Da to nije moglo biti 

 današnje jadransko more, na koje bismo zbog blizine najprije 



