113 



gorama diskordanca tercijernih naslaga spram starijih; dakle su 

 se te naslage staložile nakon toga, što su starije naslage bile već di- 

 slocirane. Jednako smijemo zaključivati iz spomenutoga rada našega 

 stručnjaka, da u tim gorama ne može biti govora o transgresiji 

 nego samo o ingresiji mora mlađe miocen-formacije, jer naslage 

 toga mora ne prekrivaju starijih naslaga, nego im samo leže sa 

 strane. Čini se dakle, da su te gore u toj formaciji iz mora pro- 

 virivale kao omanji otoci. Vrijedno bi bilo ispitati, je li tome na- 

 bor-gorju, kome jezgra sastoji od paleozojskoga kamenja, jedina 

 denudacija dala onako malenu apsolutnu visinu od 500 — GOO m. : 

 je li mu jedina denudacija postvarala one blage, valovite obhke, 

 kojima se ističe. Riješenje toga pitanja u našim krajevima bilo bi 

 tim veće vrijednosti, što se je na zapadnoj i sjevernoj obali neg- 

 dašnjega miocen-mora našlo pouzdanih tragova abraziji. Tako se 

 na istočnim obroncima Alpi spram bečke zavale vidi danas jasno 

 trag točila loga mora u formi 1 km široke terase, a na njenoj se 

 ostrmini pomalja lajta vapnenac, pun karakternih za tu formaciju 

 okamina^). Trag se je podrivku dakako i ovdje utjecajem atmo- 

 sferilija istr o. Na podnožju južnih Karpata, kako prof. Dr. Gvijić 

 spominje-), našao je E. de Martonne peneplaina, kao posljedak 

 abrazije miocen-mora. Veoma je dakle vjerojatno, da bi se i na 

 južnoj obali toga mora, a ta je sezala u spomenute naše krajeve, 

 moglo naći još i više tragova abraziji. Od spominjanih ovdje po- 

 ravnih ploha držim pouzdano, da je terasa od paralele Petrovo- 

 selo-lzačić-grad do Zavalja nastala abrazijom mora mlade mio- 

 cen-formacije, dočim je vrlo vjerojatno, da je abrazija istoga mora 

 tangirala i onaj dio na sjever od te paralele prema Korani kao 

 i Grabeška brda. 



') Penck : Morphologie U. 476. 



'-) -Dr. J. Cvijić: O najlonom radu; primjedba 4. pag. 55. 



Stanko JPavičić. 



