Vijesti zvjezdarnice hrvatskoga naravoslov- 

 iioga društva. 



Priopćuje ih predstojnik zvjezdarnice: dr. Oton Kučera. 



I. 



Novija mišljenja o Mjesecu. 



(Predavanje u hrv. nar. društvu g. 1906.) 



Od svih nebeskih tjelesa poznajemo najbolje površinu Mje- 

 sečevu i njezinu prirodu. Razlog je tomu njegova neznatna uda- 

 ljenost od Zemlje i nedostatak guste, parama zasićene atmosfere^ 

 koja na pr. zastire vidik Venerinih, Merkurovih a i Marsovih tvorbi, 

 da i ne spominjemo Jupitra i Saturna. Ipak sve do najnovijega 

 vremena ne imađasmo vjerne slike Mjesečeve površine, da po 

 njenim crtama zaključimo na njegovu selenološku evoluciju, slu- 

 žeći time ne samo kosmologiji nego i u velike geologiji, kako je 

 to i sam Eduard Suess, prvak geološki, rekao godine 1895. 

 Razlog oskudici vijerne i objektivne slike Mjesečeve površine, 

 kakovu ište selenološki studij, nalazimo u nejedinstvenom i jedno- 

 stranom načinu prikazivanja Mjeseca u starijim kartografskim 

 radnjama, ne isključujući u tom vidu ni Neisonovih ni Schmidt- 

 ovih. Subjektivno shvaćanje detalja i činjenica, da na Mjesecu 

 haš najupadnije tvorbe nisu za temelj selenologije najvažnije, tumače 

 s jedne strane neobuzdano maštanje spekulativnih duhova na 

 području selenologije a s druge upravo tjeskobnu skeptičnost 

 ljudi stručnjaka (na pr. Neisona), koji iz iskustva znadijahu, ko- 

 Uka još usavršivanja ište kartografija Mjeseca, da uzmogne po- 

 služiti strogim naučnim izvodima. 



Fotografija, koja je i inače u astrofizici privrijedila nauci 

 mnogo otkrića — bez njene primjene nedokučivih — pomogla je i u 

 selenografiji nesavršenosti naših osjetila i našem subjektivnom 

 shvaćanju, prikazujući nam Mjesec, kakav je u realnosti, bez. 



