130 



God. 1895. iznio je prof. Suess selenološke svoje misli, koje 

 se temelje mi. onima, što ih je vrsni američki geolog James D. 

 Dana, vrativši se četrdesetih godina sa Havajskoga otočja raz- 

 ložio u posebnoj radnji, kako je na Zemlji, a i to samo u uma- 

 njenom mjerilu, havajski vulkanski sistem jedini, koji se može ispo- 

 rediti sa Mjesečevim kraterskim tvorbama. Saessu već služe pri 

 studiju Pariške, Kahfornijske i Pickeringove fotografije i listovi 

 Weinekova atlasa te Prinzove karte. 



Za gorske mase, koje su poput Mjesečevih Apenina i Kav- 

 kaza sastavljene od paralelepipedskih gromada, drži, da su naj- 

 stariji ostaci prvotnih Mjesečevih tvorbi. 



Mora i nasipne ravnice tumači u njihovom postanku teorijom 

 svojih „Aufschmelzungsherda" : Žitka je magma probila prvotnu 

 tanku koru, koja se je uhvatila nad njom i razlila se preko nje, 

 tvoreći veliko more rumene žarko tekuće kami, koje se je širilo 

 sve dalje u koncentričnim krugovima, turajući ispred sebe pro- 

 bijenu i putem širenja razmrskanu koru. Gdje je otpor kore 

 mogao da svlada širenje periferički nagomilanih shorija, zaustavile 

 su se ove. More lave, koje je tako postalo, i kojemu nalazimo 

 srodnika u jezeru lave na havajskom otočju, presvuklo se do 

 skora opet po dnu korom a u tom stadiju pruža primarni izgled 

 t. ZV. „mora-'. Ponovno postajanje „Aufschmelzungsherda" u 

 samom moru ih zahvatanje Aufschmelzungsherda, nastali h izvan 

 njega, u more, uzrok je današnjoj konfiguraciji Mjesečevih mora. 

 Za svijetle pruge veli Suess, da ih valja pripisati akciji fumarola, 

 koje su onako izblijedile Mjesečeva vulkansku kam, kao što se 

 to dogodilo s liparitom u okolici Napuljskoj. 



Sitne kratere bez nasipa (cirques démontelés) ispoređuje 

 Suess sa Brancovim vulkanskim embrionima u Franačkom Juri, 

 a nizove sitnih kratera, kakovih ima na pr. na Mjesečevom ju- 

 žnom polu ili blizu Stadija, ispoređuje sa Laki pukotinom na 

 Islandiji. Postanje kružnih ravnica s tavanastim nasipom, poput 

 Kopernika, ne tumači napose. Postanje malih parazita, koji se 

 nalaze na nasipima kružnih ravnica i ravnica s nasipima, tumači 

 tim, da su se plohe, jednake temperature spustile dublje poradi 

 ohlađivanja dna „Aufschmelzungsherda", dok su u okolini ostale 

 u istoj visini. Kako je baš ondje time postala zona manje rezi- 

 stencije, mogle su na nasipima nastati najlakše male kraterne 

 tvoi'be. 



