139 



su tadanje atmosfere raznosili pepeo u pravcima i on se sta- 

 ložio u poznate pruge. 



Na toj osnovi možemo raspoznati na Mjesecu starije i mlađe 

 vulkane; kad se atmosfera rastanjila, nije moglo biti više razno- 

 šenja pepela i produkti su se izbacivanja morali staložiti nepo- 

 sredno oko kratera. Poradi toga je Kopernik mladi od Tychona, 

 Kepler mlađi od Kopernika. Veliki sjaj njihovih izvanjih obro- 

 naka za uštapa mogao bi potjecati od razlite po njim lave. 

 Drugi je kriterij za veću starost tvorbe njihovo sadanje stanje: 

 što je je jače raskidana i divljija kružna gora, to je starija. Taki 

 je na pr. Glavius. 



4. Što se sada zbiva na Mjesecu u šestoj periodi ? Je li mu 

 lice sada već stalno, pak se samo kamenje poradi užasnih opreka 

 u temperaturi drobi, ili mu se lice bar pomalo ipak mijenja 

 djelovanjem unutrašnjih sila, koje su još znak života? 



Tim dolazim na mnogo raspravljeno pitanje o promjenama 

 na površini Mjeseca. 



Velika se većina selenologa priklanja dvojbi o realnim pro- 

 mjenama površine Mjesečeve, tumačeći sve tobože opažene pro- 

 mjene različnom rasvjetom Sunca i nesavršenošću starijih karata. 



Kao prije :22 godine u jednoj svojoj studiji o Mjesecu, koja 

 je izišla u „Viencu" g. 1885. držim i danas da nemaju pravo. 

 Mjesec još živi i na njem se zbivaju dvojake realne promjene. 

 Neka područja Mjeseca mijenjaju svoju boju, kako se Sunce nad 

 njima diže. To su ponovno dokazale baš fotografije Loewyja i 

 Puiseuxa, da ne spominjem direktnih opažanja, s pomoću raz- 

 ličnoga stupnja s\-jetloće tih tvorbi. Te se promjene mogu pri- 

 rodno tumačiti slabom vegetacijom. Osobito je zanimljiv s te 

 strane Plato, koji postaje to tamniji, što se više ispinje Sunce. 

 Drugu vrstu promjena čine: postajanje ili iščezavanje tvorbi 

 na Mjesecu, pak erupcije vulkaničke naravi. Da ih sa Zemlje 

 možemo opaziti, treba da su to već prilično velike katastrofe. 

 Veoma je dvojbeno, bismo li mi s Mjeseca mogli vidjeti učinak 

 erupcije od god. 1883. na Krakataui, gdje je propao komad toga 

 otoka ih pak nestanak stošca Mont Pelea g. 1901. 



Ipak nema sumnje, da su i ovake promjene konstatirane: 

 Hyginus N, pa krater Linné, gdje se je jamačno lava razhla niz 

 obronke, pak Pickering po svojim mikrometričkim najnovijim 

 mjerenjima uzima, da taj vulkan i sada radi. Poradi toga će 



