209 



Medjutim je riješenje o uzroku ouih čudnov^atih pojava jednostavno. 

 Ove se naime metalne soli sve više nagomilavaju u stanicama, 

 koje na koncu uginu. To se opaža prvo po tom, što se u protoplazmi 

 onih stanica iza dužega stajanja u otopini dade kern, lako dokazati Cu, 

 Ag ili Hg. Drugo — ne mogu onako razrijeđene otopine onim orga- 

 nizmima škoditi, ako ih se relativno malo uzme ili ako se metne mnogo 

 alga u otopinu. Alge ili gljive etc., uzimaju metal iz otopine kao obično, 

 ali ukupna množina metala nije dostatna, da stanice ubije. 



Nehotice se mora ovdje predpostaviti, da protoplazmatična bjelan- 

 kovina sama reaguje s navedenim metalnim solima i da tim nastaje pro- 

 mjena, koja smrtno djeluje. 



Nije drugo nego da se čovjek začudi, da nastaju reakcije kod bajo- 

 slovnih razređenja kao gore navedena. U kemiji tako -što dosad ne po- 

 znajemo, i čini se, da protoplozmat. bjelaukovina pripada najjače reak- 

 tivnim tjelesima, ako ga stavimo u doticaj s paklencem i sviblimatom. 

 Otopine Pb-soli, koje također dii-ektnim kem. spajanjem s proto- 

 plazmom škodljivo djeluju, prestaju biti otrovnima, ako se razrijede 1 : 

 1.000.000. Sigurno ne mogu kod takvoga i-azrijeđenja s protoplaz. bjelan- 

 ko vinom reagovati. 



Smijemo uzeti, da sve soli teških kovina kod razrijeđenja 1 : 10.000 

 i 1.000 ne djeluju neposredno smrtno. A. Vrgoč. 



Filogenija angiosperma. 



Na botaničkom večeru, držanom 14./in. 1908. u bot. institutu 

 bečke univerze, držao je prof. pi. Wettstein poznati botaničar i istraži- 

 valac biljne filogenije, vrlo važno predavanje o filogeniji angiospermskoga 

 bilja. Ü tome su predavanju u kratko izneseni rezultati dugogodišnjega 

 rada. Doskora će prof. Wettstein o tome predmetu izdati knjigu. Slije- 

 deći kratki referat napisan je dozvolom prof. pi. Wettsteina. 



Već pri filogeniji gimnospermskoga bilja pokazao je prof. pi. Wett- 

 stein, da ne dostaje ispoređivanje morfoloških karaktera za izvođenje 

 jedne grupe od di-uge, nego, da se i biološki momenat mora u obzir 

 uzeti, to nam ima rastumačiti postanak tih morfoloških karatera. Kao 

 primjer neka služi utjecaj prijelaza bilja iz vode na kopno u filogeniji 

 talofita (steljnjača). 



Do viključivo gimnosperma filogenetski je razvoj i; glavnim crtama 

 jasan. Veće poteškoće su nastale pri izvođenju angiosperma od gimno- 

 sperma. Osim velike raznolikosti unutar angiosperma samih priječila je 

 pravoj spoznaji podjela angiosperma u mono i dikotiledone, kojom je 

 sasvim s nepravom među obina tim grupama provedena kao neka oprječ- 

 nost. Monokotiledone ne stoje na kojem angiospermo, kako se to redo- 

 vito iz didaktičkih razloga uzima, nego sti sekundarno od diko- 

 tiledona nastale. Dikotiledone se dijele u horipetalne (s apetalnim) 

 i simpetalne, a za potonje je jasno, da su polifiletski od horipetalnih na- 

 stale. Od horipetalnih dolaze u obzir Polycarpicae i Apetalae. Grupa, koj a 

 bi imala posredovati između gimnospei'ma i angiosperma, morala bi pri 



14 



