319 



Iz ovoga prijegleda razbiramo, da su pomenute vrste roda Mela- 

 nopsis u toplim vrelima kupelji Püspökfurdö ogranci posebnoga izumrlog 

 stabla, kojemu je praoblik vrst Melanopsis Hazayi. Iz ovoga praoblika razviše 

 se postepeno ona dva još i sada živuća oblika. Glavni je ogranak onaj, iz 

 kojega je postala vrst Melanopsis SiJcorni, a kasnije Melanopsis Parreyssi- 

 Od ovoga se je odijelio postrani ogranak sa Melanopsis sublanceolata i na- 

 pokon Melanopsis liungarica. 



Neki oblici slavonske mladoteroijerne laune srodni su s ovima 

 u Puspökfurdö-u ; oni su se za vrijeme diluvija, kad im klimatički odno- 

 šaji nijesu više prijali, prema sjeverozapadu povukli, ßeliktna fauna kod 

 Püspökfurdöa potječe dakle iz dobe, kad je u Ugarskoj jednovita tropska 

 klima vladala. Sto tiska srodnost s mladotercijei-nim, levantejskim obli- 

 cima iz Slavonije, što opstojnost, da se u dubljim slojevima od ovih 

 danas još živućih vrsti nijedna nije mogla naći, upućuje nas, da se je 

 pomenuta reliktna fauna u tercijeru razvila. Dr. 0. Kadić. 



Dr. Oscar Hartwig: Allgemeine Biologie (II. Atifl. d. Lehrbuches: Zelle 

 und Gewebe). Berlin 1906. 



Svaka teorija života ima da rastumači mnogo zamašnih bioloških 

 problema: ontogenetski razvoj, filogeniju, hereditaciju, postanje organskih 

 vrsta, varijaciju i dr. Među svima, starijim i novijim, zauzimlje Hertwi- 

 gova odlično mjesto^ ne toliko po izvornosti, koliko po metodi i načinu 

 obredbe biološke građe. Djelo opsiže 3I8V2 listova, obrađuje anatomiju i 

 fiziologiju stanica i staničevina po najnovijim rezultatima istraživanja, a 

 propleteno je naskroz biološkim činjenicama i hipotezama, pa ovakav sa- 

 stav knjige najbolje pokazuje, što Hertwig misli o položaju biologije. Bi- 

 ologija se osniva na anatomiji i fiziologiji, ima svoje samostalno područje, 

 svoju samostalnu ekspei-imentalnu metodu. Usavrši li se kemija u buduć- 

 nosti toliko, da uzmogne analizom ustanoviti sve moguće vrste molekula 

 bjelančevina i ostalih organskih spojeva, što su u protoplazmi, pa usta- 

 novi li i to u kojoj se množini u stanicama nalaze, ostat će jezgra životnog 

 problema uza sve to neriješena, ne će se proniknuti u bitnost živuće sta- 

 nice i protoplazme. jer je ova biološki a ne kemijski pojam. 



Naukom o stanicama polaže Hertwig temeljni kamen svojoj teoriji 

 života koju zove : „teorijom biogeneze." 



U ovome djelu razvija on prvi put svoje nazore o „staničnim vr- 

 stama" („Artzellen"), o specifičnim svojstvima organskih vrsta, što se na- 

 laze u stanicama i staničevinama organizama. Svaka staničevina, bilinska 

 i životinjska, ima dvojaka svojstva naime ona, koja su ti svezi s poseb- 

 nom zadaćom staničevina, i ona, koja im kao dijelovima posebne organske 

 vrste pripadaju. 



Funkcionalna se svojstva lako vide, budući da su u svezi sa struktu- 

 rom pristupnom mikroskopskom istraživanju, ali izvanjom sličnošćti ti struk- 

 turi i podudaranju u funkciji nesmijemo se dati zavesti, da uzmemo i unu- 

 trašnju sličnost kod jednako izgledaj ućih stanica i staničevina. To je velika 

 pogrješka, u koju mnogi istraživači zapadoše. Tako se pregledaju svojstva 



