224 



čine kontinuirani prijelaz. Razni „otrovi" mogn u malenim količinama 

 prouzrokovati, pospješiti ili zatomiti (stimulirati) razne životne funkcije 

 n. pr. alkoholno vrijenje, rastenje etc., dok u velikim količinama djelujii 

 letalno. 



HgClo u otopini 1 : 500.000 pospješuje vrijenje saharomiceta, u ja- 

 čoj ga retardira, a u konc. djeluje letalno. Tu temvi „Chemische Reizer 

 folge" — o posljedicama kern, podražaja kod disanja, asimilacije, dijeljenja 

 jezgre, rastenja, rasploda etc. — pa chaemotaxis tumači spomoću pozitiv- 

 nih i negativnih iona — te njom završuje svoju knjigvi. A. Vrgoč. 



Asimilacija dušika. 



(Referat ; vidi Czapek u Progressus rei botanicae). 



Primanje ili namicanje dušika u biljnom se svijetu znatno više 

 podudara s pojmom tvorbe ili postanja bjelanjaka, nego li se asi- 

 milacija COj podudara s pojmom sinteze ugljikohidrata recimo sla- 

 dora. Uzrok tome odnosu od česti barem stoji u tome, što su kod višega 

 bilja dobiveni dušik, odnosno od njega sastavljeni dušični spojevi, malo 

 ne isključivo građevni materijal, dok se obrnuto znatan dio bezdušičnih 

 organičkih spojeva u svrhu namicanja potrebne aktuelne energije opet 

 sve do CO2 i H2O oksidativno rastvara, razorava. Drukčije je kod životinja, 

 gdje n. pr. znatno izlučivanje mokračevine najbolje dokaziije veliko zname- 

 novanje oksidativnoga raspadanja dušičnih spojeva. Poznato je međutim, 

 kako određeni bakteriji u velikoj množini dušične spojeve izrabljuju, da 

 dobiju aktualnu energiju. Tako np. nitrifikacioui mikrobi na oksidativ- 

 nome putu soli amonijakove, tvoreći pri tome salpetru ; denitrifikacioni 

 bakteriji cijepanjem nitrate uz istodobni razvitak dušika ; uzročnici 

 vrijenja mokračevine hidrolizom mokračevinu uz istodobno postanje amo- 

 nijeva karbonata. Pa i to još nije sve, jer je np. Ehrlich netom po- 

 kazao, kako amilalkohol postaje djelovanjem određenih mikroba od leu- 

 cina. A gnjiloba bjelančevina obuhvata sigurno još mnoge procese, koji 

 također spadaju u okvir namicanja energije na račun dušičnih spojeva. 

 Dakako da i među bakterijama ima dosta takovih, kojima organički du- 

 šični spojevi nijesu najbolja opskrba, a tomu sene možemo čuditi, dok zna- 

 demo, da i višim biljkama kao izvor dušika potpuno dostaju nitrati i 

 soli amonijakove. — Asimilacije slobodnoga dušika apsolutno nema među 

 višim biljkama, nego je ona opet vezana samo na seriju određenih bak 

 terija. Ta činjenica ima veliko teoretičko, a imala je ili ima još uvijek 

 i praktično-gospodarstveno znamenovanje, akoprem se ne da poreći, da 

 je to potonje znamenovanje sudjelovanja bakterija tla kod izrabljenja 

 atmosferskoga dušika umanjila ljudska industrija od onoga časa, kada seje 

 ispostavilo, da je elektrosintetički dobiveni kalcijev cijan-amid (Ca CN2) 

 podesna hrana za bilje. To svi dokazali u naše dane Löhnis, Neuburger, 

 Wein, Bartsch, Aso, Frank i dr. (svi između 1903. i 1906.) Sve jednako 

 još uvijek ostaje i teoret. i praktički interesantno fiksiranje dušika, što 

 ga obavljaju mikrobi. I pored Vinogradskovog Clostridium Pasteurianum, 

 koji je već više od 10 godina poznat, znamo danas već za čitavu seriju 



