230 



jatimice uz vodu idu u plića mjesta potoka, da se tamo mrijeste, 

 preskakujući „bentove" (kamene ustave), pohvataju ih vodeničari 

 „vršama" svu silu. Žalosna je to činjenica, jer i s te strane ne 

 baca baš najljepšu svjetlost na nas o našem racionalnom gospo- 

 darenju. Dok drugi narod umjetno gaji tu ribu, kod nas se ona 

 zatire u ono vrijeme, kada bi ju štediti trebalo. S gospodarstvenoga 

 gledišta ne će na taj način za kratko vrijeme o pastrvi biti ni 

 govora, a koliku bi tek važnost dobila pastrva, kad bi nam se 

 komunikacione prilike poboljšale? 



Apeliram evo ovdje na oblasti, kojih se to tiče, i na srce 

 im stavljam, da u svom području bdiju, da se vrši zakon o ribo- 

 lovu. Samo nastojanjem oblasti očuvat ćemo pastrvu. 



Ako još napomenem, da lička pastrva znade često po 2 do 

 3 kg. biti teška, a i po 5 kg., a to baš zaradi vrlo povoljnih prilika 

 hranidbenih, držim da sam dovoljno istaknuo, kohke bi važnosti 

 bila pastrva za Liku. 



Svih 10 vrsta ličkih riba pripada redu Teleostea, podredu 

 Physostoma iz četiri porodice. 



lr?.ecl Teleostei. 



PodrecI Physostomi. 

 1. porodica Cyprhioidae. 



Rod Phoxinus Rondel. Agas. 



Heckel-Kner^) karakterizuju ovaj rod ovako : Ždrijelni zubi 

 za prihvaćenje {d. raptatorii), dvoredni, obično s obje strane V*» 

 rjeđe ^/^ — "^/a ; usta ovršna bez brkova, hrptena i prohodna peraja 

 kratka s jednakim brojem potpornih tračića, prva počinje iza 

 trbušnih peraja; ljuske vrlo malene, pa se jedva do polovine 

 prekrivaju. 



Rod Phoxinus čini prema tomu prirodnu vezu među Te- 

 lestesom i Squaliusom a oba ova potonja zastupana su u nekojim 

 vrstama u hrvatskoj ihtiofauni^). Najviše vrsta roda Phoxinus ima 

 u sjevernim krajevima istočne Evrope i u vodama ruske Azije. 



^) Heckel-Kner : die Süsswasserfische der österreichischen Monarchie. 

 Leipzig 1858. p. 21Ü. 



-) Dr. Aug. LanghofEer: Fopis riba hrvatske faune. „Glasnik hrv. narav, 

 društva" 1904. 



