ELNÖKI MEíiNYITÓ BESZED. 



liai modern módszereiuck egyikét a mikroskoj) segítségevei a vékony csiszola- 

 tok tanulmányozását is kedvencz foglalkozásává tette. Tudományos gyűjtemé- 

 nyét, eszközeit és könyveit Budán az iíllami gymnáziumnak ajándékozta, hol 

 azok telette nagybecsű taneszköz gyanánt szolgálnak. Azon kevesek közé 

 tartozott, kiknek a magán szenvedélyek legolcsól)Vjika és leghaszuosahbika, 

 a tudományos, nemcsak életében szerzett örömet, hanem halála után mások- 

 nak is élvezetessé tette mind örökre. Ez azon elv, mely Éjszak-Amerika fel- 

 világosodott gazdagainál igen általános, hol a magánosok gj^jteményei halá- 

 luk után csaknem mindenkor valamely nyilvános közintézet örökségébe 

 mennek át. Honunkban csak még Szönyi PÁLt említhetem meg, a ki szin- 

 ten ilyen fenkölt lélekkel intézkedett. 



A tanuló ifjúság evröl-évre megújuló serege mindkét elhunyt tagtár- 

 sunknak velünk együtt méltán fonhat babérkoszorút, emiékök hálás meg- 

 tisztelesére ! 



Tudományunk külső nevezetességeiből a múlt évben veszteséget nem 

 gyászolunk, ellenkezőleg örömmel említhetem, hogy a nesztorok között 

 Dechen Berlinben a kongresszus tiszteleti elnökségét vezette; ugyanott 

 James Hall New-York állam geologja, nem rettenve vissza az ut fáradal- 

 maitól, szintén megjelent, míg .James Dana megtörve bár, de azért foly\'ást 

 működik mint a Geológia tanára a « Yale College o-lmn ; Hébert és Meneghini 

 szintén csak otthon dolgoznak ; SxuDER-nek pedig 90-ik születése napján 

 Svájcz kormánya tiszteleti okmánynyal fejezte ki üdvözletét. 



Ezzel elnöki beszédemet befejezve, a szót a titkárnak adom át. 



A SZERPENTIN-CHLORIT CSOPORT ÁSVÁNYAIRÓL. 



J)r. Wartha ViNczÉ-től. 

 (Előadatott a magyarlioni í'öldtani Társulat szakiiléséu l.S,s4 ileczeniber 3.) 



Az I S84. év nyarát Montafunban Yoralbergnek egy gyönyörű völgyé- 

 ben töltöttem. E völgy tájképi széj)ségéhez hozzájárulnak a hegj^alkotó 

 közetek változatossága és érdekes települési viszonyai is. A mellékvölgyek- 

 ből kitörő hegyi patakok valóságos közetgyűjteményt sodornak az 7//be és 

 görgetegei mintegy tartalomjegyzékét képezik azon nagy műveknek, melye- 

 ket a Moutafun két nagy sánczfala magába zár — egyrészt a Rhátikon láncz, 

 mely Ausztriát 8vájcztól elválasztja, másrészt egy alacsonyabb hegj'sor, mely 

 a Montafun-völgy és az Ari lieg}'ről levezető Klosterthal között fekszik. 

 A Bhátikonból elágazó liellvölgy patakja mészkövet, gii)szet és szernifit- 

 konglomerátot hoz ; a Gauer völgyből kitóduló Rosefei patak gyönyörű szer- 

 pentineket, ibolya-, zöld és vörösszínű szernifiteket és zöldes szteatit-kvar- 



