40 TKGLÁS GÁBoR. 



mennyiség jutott N.-Enyedre Herepei Károly tanár utján s egy kis töredé- 

 ket képez a Sándor János szászvárosi tanár anyaga és saját gyűjtésem. 



Az idáig innen képviselt fajok : Q'rcus chtphus fossilis, különösen 

 agancsai, többnyire feldolgozott állapotban. — Bos urus elég bőven. — Ct'r- 

 vus Capreolus, mely itt közeliben most nem fordul tö])bé elé. — Sus .nrofa, 

 Bos primigenius . 



3. Boj alig 1 órányira Tordostól a Maros jobb parti elöbegységeu 

 épült helység. Innen 1 teljes agancsát liirja a hunyadmegyei történelmi és ré- 

 gészeti társul, néhai Bálint Ödön ajándékából a Cerrns cldphds tossilis-uíík. 



3. Sztrifiji SzL-Györgi/. Az Elephas primigenius leletéről nevezetessé 

 vált helység* mellett a Sztrigy vizéből halásztak ki egy Ca'vus eluphus foss. 

 agancsot, mely nagy hihetőséggel a falu közeieben hullhatott ki a lősz-part- 

 szegélyl)ől. Jellemző, hogy a falusiak kerítésükre illesztették madárijesztőnek. 



Ugyancsak Sztrigy- Szt.- Györgyről s az Elephas primig. vázával kitűnt 

 7í«/f.s7ír- árokból kaptam a Hya'iia spelaea állkapocstöredékét egy ép záp- 

 foggal. E lelőhelyről birok egy Equus primignvius zápfogat. Csató János 

 említ onnan Rhinoceros iicliorJi. zápfogtöredékeket (az erd. muz. egyl. l)ir- 

 tokában) és C(ipra ovis-t. ^zóyíú ezen árok 5 fajjal gazdagitá irodalmunkat. 



4. Nándor. A Cserna egyik mellékpataka a Peták, Nándor falunál 

 keskeny szirtszoroson át surran ki a Kuszka-Pojánához tartozó övhegj'ségböl. 

 E szoros meredek falazatában több barlang tátong s azok közt nagyságra, 

 kulturtörtenelmi jelentőségére, de egyúttal paleontológiái szempontból is a 

 Sárkánybarlang jő els(") sorban emlitésl)e. A barlangba vezető ket folyosó 

 nagyobbikából került u. is e\ö a Cernis megaceros két agancsa. A szarvasok 

 nemzetségének ez óriás faja a ]\íarosvidéken több lelőhelyről nem ismeretes. 

 Az Olt vidéken csupán N.-Szeben mellett Szt. -Erzsébetfalva (Hammersdorf)** 

 szolgáltatta agaucstöredékét. Másik lelőhelyéül ismerjük Apa- Nagy falut, 

 honnan egy ep koponya került csaknem éj) agancsdiszével a kolozsvári 

 múzeum-egylet, illetőleg az egyetem pabeontologiai gyűjteményébe. A másik 

 szintén igen remek példányt (ép koponya teljes agancspárral) ugyanott szem- 

 lélhetjük a hasonlókép Szolnok-Dobokamegj'ében fekvő Csobáiikáról.*** 



A nándori példányok fájdalom meg se közelítik minőség tekintetében 

 a csobánkai és nagyfalusi czimeres koponyákat; azonban töredékes mivol- 

 tukban Í8 becses adalékai a diluviumnak ezen a környéken. 



A nándori agancsok csakis eszközgyártás czéljából juthattak bi' a bar- 

 langba, melynek magas fekvése s keskeny l)ejárója egyaránt kizárja annak 



* Földtani Közlöny X\'. köt. ISS."). évf. 3 — 5. füzet 135. lapján. 



** AcKNKR M. VerhancU. ti. Herm. Vev. f. Naturwisa. lS.*)i>. évf. :{ füzet (i — 11. lap 

 s KiK H Antal. Erdély ösenilös-inavadvúnyai és az ös emborie vonatkozó leletei. Erdélyi 

 nnizeumegyl. Evk. lS7(i. l!2(». 1. 



*:;:* KocH A. iM-dély ösL-iiilös-ninnidviuiyiü 1 -Jn. iaj). A nagyfa lusirúl néliai 

 l'ÁVAi Elkk közlése után Hatkh és Stachk (Jeologie 8iel)enl)ürgens üS.'i lajiján. 



