94 INKEY BÉLA : 



elkerülték figyelnu't. Elk'iilx'ii fontos ama megjegyzése, liogj' a werfeni réte- 

 gclx Yirpdzar és <i Sittonutiii kiiziitt egy lUjeregxziTÜ ffltörfs alakjában 

 mutatkoznak, es hogy c nyereg hullám tengelye körülbelül Biikuciktói (hol 

 petroleumos források fakadnak) Limlimn felé, azaz E-Ny-DK irányban, a 

 hegygerinczczel párhuzamosan vonul. Köröskörül triaszmészkö fekszik a 

 werfeni ké]izö(lményen, mely a Sutorman magaslatáig felnyúlik; de itt, a 

 hágó legmagasabb pontja kíizelében Tietzk ur rudistás ki'étameszet is talált. 

 A túlsó lejtön, melyen az akkor már kész országút a tenger felé levezet, a 

 szerző kezdetben szintén triaszmcszt't talált, melynek rétegei EK felé, tehát 

 a hegygerincz belseje felé dőlnek. A magasság felében Tietze egy homo- 

 kos és palás rétegcsoportra akadt, mely petrographiailag a Flyschve emlé- 

 keztet; de behatóbb kutatás után egy pár Spiriferina fragUü kövületet 

 szolgáltatott, vagyis ugyanazt a kövületet, melyet én a virpazari kytön mész- 

 kőben bár, de mégis homokos rétegek között találtam. 



Mindamellett Tietze mégsem volt hajlandó ezen elszigetelt lelet 

 alapján a Muschelkalk el()fordulását elfogadni, és főleg minthogy ama 

 homokkő alatt ismét triaszmeszet látott, a spiriferinás réteg túlsó előbukka- 

 nását pedig nem ismerte, az egészet csak valami idegenszerű közbevetett kép- 

 ződménynek tekinti a triaszmész között. De, hogy ez a felfogás öt magát sem 

 elégítette ki, bizonyítják következő szavai : wKülönösi) — úgy mond — «hogy 

 ezek a képződmények (t. i. a flyschszerű homokkő) a hegységnek Vir pazar 

 és Limljani felé néző lejtőjén elő nem tűnnek. Ennélfogva azt kellene kép- 

 zelni, hogy éjszak felé hamar kiélveirxlnek, a mi azonban, tekintve a réteg- 

 csoport vastagságát és a két lejtő közötti egyenes távolság csekélységét, még 

 sem könnyen magyarázható ki.» 



E kételyt tehát eloszlatja az én megfigyelésem a virpazari oldalon. Ha 

 a Siitorman-há^ó magaslatán krétamész, ez alatt pedig a fehö triásznak 

 mesze teknő alakú rétegfekvéssel van, akkor igen széptiu illik alája a homo- 

 kos kiképződésüM/<,S'e/i67A;a/Z:, melynek kibúvója a hegyláncz két oldabín elő- 

 lép és — ha emlékezetem nem csal — a virpazari oldalon szintén gyenge lej- 

 téssel a hegység belseje felé dől. Ez alatt jönne ümét triaszmész, természe- 

 tesen egy a Muschelkalknál régibb fokhoz tartozó, legalul pedig a weiieni 

 képz()dmény, mely túlfelül is, de már csak egészen mélyen a hegy tövén 

 előtűnik. Ezen szerkezetnek érdekes vonása az, hogy a Jiegyláncz gerinczéle 

 egy rétegfeknnbó'l van kifaragva, míg a két lejtőn redőhátak mutatkoznak, 

 t. i. Virpazar fölött a werfeni palák említett feltörése és Antivari fölött 

 Todiemile lu^lység k(')zelében a triaszmészuek egy hatalmas redfije, melynek 

 éle egészen K fele hajlik át. 



