FÖLDTANI ÚTI JEGYZETEK A BALKÁNFÉLSZIGETRÖL. " lOÍ? 



Ismét éjszaka kellett távoznom Janesröl.. de most nem tértem többé 

 vissza Szalonikibe, hanem Ny-fele Karosulii vasúti állomáshoz indultam. 

 Mikor virradott, a hosszura nyúló sekéljr^izű Amatavo-tó keleti partján 

 találtam magamat, fehér mészkó'hegyek tövén. A mészkő nem látszott kristá- 

 lyosnak és egy ponton a gnciszhöl álló alapja tűnt elö. Némi nehézség leküz- 

 dése után a tavon átszállíttattam magam és a nyugati oldalon elterülő 

 alluviális síkon át a vasútállomáshoz értem. Meg kell jegyeznem, hogy a 

 térkéj) (a táborkarunk által kiadott 1 : 300,000 méretű térkép) ezen a 

 vidéken épijen meg nem bizható. Janes fekvése egészen tévesen van beraj- 

 zolva és az Amatavo hibás rajza csaknem végzetessé vált reám nézve, mert 

 miatta szinte lekéstem a vonatról, melyen útitársaim jöttek. 



(í. Bitolia (Monastir), 



A Vardar- vasúton Graczko állomásig mentimk, honnét országút vezet 

 Prilip és Bitolia (vagy Monastir) városokhoz. Ez az állomás a felső Var- 

 dar harmadkori édesvizi medcnczéj éhen fekszik, melyet az imént elhagyott 

 regényes Vaskapu-szoros (Demir-kapu) választ el az alsó medenczétől. 

 Utunk tehát kezdetben egy széles fensíkon ment, a Vardar mellékfolyójá- 

 nak ( Karasii, Feketevíz, Cserna) partjai fölött, diluviális kavics- és agyag- 

 lerakódásokon, melyek alól a harmadkori üledékek itt-ott kilátszottak. Ezen a 

 vidéken valamint fölebb a Vardar mentén is a körn^^ezö dombok bizonyos 

 egyenlő magasságban laposan le vannak vágva es ezeket a sík dombtetőket 

 az említett diluvium födi. Ezt a körülményt azért említem, mert azt hiszem, 

 hogy a domborzatnak ez a neme a Graczko alatt nem messze nyíló Demir- 

 kapu szoros nyilasával függ össze, a mennyiben a Vardar erosiójában az 

 ideiglenes megakadás és a reá következő víjbóli föléledés következményének 

 tekinthető. Hasonló diluviális terrász- és fensík-alakulást más vidékeken is 

 láttam már, a hol a folyó lejebb valamely sziklakapun tör át, de sehol ily 

 feltűnő szabályossággal, mint itt. 



De nemsokára Karasu partját is elhagyván, magasabbra emelkedtünk 

 és egészen a harmadkori képződmények talajára léptünk át, melyek öböl- 

 szerüen messze Ny-ra húzódnak a hegység belsejébe. A rétegek itt majdnem 

 vízszintesek ; messzebb, a hol az alaphegységre támaszkodnak, kisfokú keleti 

 dőlést mutatnak, de nem nagyobbat, mint a mennyit az eredeti lerakódás 

 eltűrt volna. Egy szóval némi csuszamlásoktól eltekintve, ezen harmadkori 

 édesvizi medencze kitöltés még zavartalan telepedésben mutatkozik. A réteg- 

 összlet alsó részében ar/yagos és homokos képződmények, közbe kemény kon- 

 glomerát-YiB,do\ikal, uralkodnak ; fölebb azonban édesvizi mészkő, mésztufa és 

 mészragaszos konglomerát rakódott le. 



Az alaphegység kőzete itt-ott már az út első felében is előbukkant ; 

 péld. az út azon kanyarulatánáuál , mellyel a Karaszu völgyét végkép 



