FÖLDTANI ÚTI JEGYZETEK A BALKÁNÍKLSZIGETRÖL, 105 



lepe) felé leszállva, a hegy töven meredek fjnájszretegelíYe akadunk, melyek 

 EK — DNy csapnak. Az egész átmetszet ideális kepét a mellékelt ábra tün- 

 teti ele. 



E hegység töven fekszik rrilif) xároHíi, a l)itoliai medencze éjszakkeleti 

 sarkában. Biloliaü/ dilacialis terseg terjed, melynek takaróját csak egy pár 

 ponton, 11. m. Trikrest közeieben szakítja meg egynehány alacsony domb. 

 melyeken csiUámiKila es íínomtáblás aijijaijpala bukkan elő. 



Bitolia (Monastir) a medencze nyugati szegélyén, gnájszhegyek töven 

 fekszik. A tájkép jellemző vonását a Pfiisteri (Pelisteri) hegy magas csúcsa 

 adja, mely (a térkép adata szerint) i'359 méter tengerfeletti magasságot er 

 el.* Ez a hegy is egészen csilla nuiihíjszböl áll, mely majd durva-, majd 

 íinomszemű. Feltűnő, hogy rétegeinek csapása KEK, tehát az egész hegy- 

 láncz (Suhagora) csapásirányára függőlegesen áll. Dőlésük a hegytetőn lapo- 

 sabb, töve felé mindinkái)!) meredek EENy-i. Dzaindzsvpolfií' falu közelében 

 és meg jóval azon tul a gnájszretegek között egy sötétzöld rruptii' közei- 

 nek telerszerű párhuzamos áttöréseit találtam. Ezen kőzettelerek csapása 

 BK-DNy, ugy hogy a rétegek csapását hegyes szög alatt szeli. Maga a kőzet 

 egy íinomszemű, porphyrszövetű diabas. Főtömege apró plagioklas-leczek- 

 ből , augitszemekből , hagymazöld rostos mállásterményböl (chlorit?) es 

 magnetitből áll. A porphyrosságot ritkán elhintett nagyobb pUujioklás kris- 

 tályok idézik elő, melyek kettős, egymásra csaknem függőlegesen irány- 

 zott ikerrovatkosságot mutatnak (Albit- és Periklin-törvény). A lángkisérlet 

 szerint, melyet Dr. Schafarzik úr szíveskedett ezzel a földpáttal eszközölni, 

 a plagioklassor l)ásisos vége felé közel állónak bizonyult. A főtömeg apró 

 kristályairól csak annyit mondhatok, hogy kioltásuk szögértéke minden 

 esetben feltűnő nagy, s eszerint szintén az anorthit fajhoz volnának soro- 

 zandók. 



IliO DALOM. 



( I.) . I isikolijiiiszcn kok.szolhatasároL (Ungarische Montan-lndustrie-Zeitung 

 1880. Nr. '!■, pag. M) — 08.) 



E cznn alatt tartott Hok.mann IIafael bányaniűigazgató a magy. 

 mérnök- és epítészegylet bányászati osztályának febr. hó í)-iki szakülésén 

 nagy fontossága előadást. 



Előadó vázolta először Erdély délnyugati részének, ezen gazdag felső- 

 oligoczen szenniedenczenek geológiai viszonyait es a bányamüveles fejlődés- 

 törtenetét, azután áttért a szén kokszolhatására. 



Magyarország vasiparára ezen oly fontos kérdés megoldásával már 



'■' Bitulia iiiíigatJSi'iga ugyaucsiik a térképen 7()!t méter ; az egész luedencze 

 '500 méteren felüli magasságot mutat. 



Földtani Közlöuv, XVI. kr,t. l.S8(i 



