A PERSÁNYI HEGYSÉG MÁSODKORI ERUPTÍV KŐZETEI. 211 



A PERSANYÍ HEGYSÉG :\JA8()])K0K1 EREITIV KŐZETEI. 



A kir. ^íat^y. Természettudományi Társulat megbízásából megvizsgálta és leirta 



Budai József. 



A persányi heijtjséij, mely nevét a déli részén l'ekvö Persány falutól 

 nyerte, körülbelül 76 kilométer hosszúságú, meglehetősen keskeny hegy- 

 vonulatot képez Erdély délkeleti részén. E hegycsoport a vele északon össze- 

 függő Hargitától elszakadva, eleinte déli, majd délnyugoti irányban húzódik 

 egeszén a Barcza völgyébe ; déli ágai a fogarasi havasokkal vannak össze- 

 köttetésben. 



A hegységet délen a Barcza-völgy ; északon a Hargita ; nyugoti felén a 

 Homorod- és Ólt folyam ; keleten szintén az Olt- és a Vargyas folyó völgyei 

 határolják. Az Olt folyam eleinte a hegység keleti oldalán északi irányban 

 halad, Agostonfalva és Alsó-Rákos között nyugotra kanyarodva az egész 

 hegységet áttöri, nagyszerű es érdekes feltárásokat képezve ezen helyeken ; 

 innen délre kanyarodva, a hegység nyugoti oldalán halad, magába fogadva 

 mindkét oldalon a hegység harántvölgyeiböl eredő patakokat. 



A Persányi, hegység csúcsai átlag középmagasságuak ; a központtól 

 erősen eltérő mellékágak alig fordulnak elő. Belsejél)en keleti vagy nyugoti 

 nyilassal biró rövid harántvölgyek vannak, melyek a folyamok körébe tar- 

 tozó patakok kimosásai által képeztettek. A hegy irányával egyközes rövid 

 hosszanti völgyek Alsó-liákos, Varg^^as és Ült-Bogát táján láthatók. 



E hegyvonulat főtömegét majdnem teljesen szilárd másodkori meszek 

 es palák alkotják ; ezeken kivül előfordulnak, — ha nem is nagy kitérj edéslíen, 

 de elég változatosan — másod kori eruptiv közetek is. Ez utóbbiak többnyire 

 csak a völgyek alantas feltárnsail)an jutnak napfényre és kis tömegük korlá- 

 tolt elterjedésük folytán a vidék domborzatának kiegészítéséhez igen ritkán 

 járulnak. 



Az itt előjövő másodkori meszek es palák sztratigrafiáját tüzetesen 

 Dr. Herbich F. kolozsvári geológus tanulmányozta; e közetekkel én részle- 

 tesen nem foglalkoztam s ezért jelen dolgozatomban csak ott fogok ezekre 

 tekintettel lenni, hol az alább tárgyalandó vulkáni kőzetek fekvési és kori 

 viszonyainak kiderítése ezt megkívánja. 



Az eruptiv kőzeteket a persányi hegységből először Dr. Herbich 

 ismertette meg 1859-ben; az általa közlött adatokat Hauer és Stache 

 átvettek aGeologie Siebenbarfjens'i czimü munkájokba (:Í9G — 97 1.). Késöb- 

 ))en a bécsi udvari ásványtár őre, Dr. Tschermak a helyszínén az Olt áttöré- 



14* 



