ál8 



Mikroszkóppal vizsgálva e közeteket, látjuk, hogy az alapanyagot a 

 tijraszos bazaltokéhoz hasonló hosszúkás pl(i(iiokltísz-\éQzecHkék egyszerű 

 ikrei képezik, melyek szép fluidál szövetet alkotnak. Az alapanyagban íi 

 földpátok közti hézagokat kitöltve, zöldes felhős, fűzöld kloritos termények 

 láthatók ; ez utóbbiak az alsó-rákosi közetekben néha bab- vagy borsó- 

 nagyságú üregeket töltenek ki s ha a csiszolatot savak hatásának kiteszszük, 

 rövid idö alatt eltűnnek. Az aufiit klonttá változott, s csak a legritkább 

 eseti )en láthatunk l)elöle egyes még át nem változott részeket. A komanai 

 lelhelyen talált közetek esiszolataiban az aufjit hosszanti és haránt metsze- 

 teit néha igen élesen határolva látjuk ; csakhogy itt is legtöbbnyire klorittá van 

 a kristály belseje átváltozva. A haránt metszetek ooP, ooj-^oo, cx:í,^oc 

 alakot tüntetnek elö. A Lfipsa-xölgyi és alsó-ralosi példányokban az apró 

 földpátok közt egyes nagyol)b földpátkristályok is feltűnnek : széleiken 

 rendesen épek, belsejükben a A;«/6'2;i7-krystálykák egész halmazát tartalmaz- 

 zák s polarizált fényben sokszorosan összetett ikreknek bizonyulnak. Ma(]' 

 iietit a kőzetből soha sem hiányzik ; szabályos vag}' szabálytalan körvonalú 

 apró kristálykái elég sűrűn vannak a kőzetbe hintve, áteső fényben át nem 

 látszók, ráeső fényben fémfényűek. Az alsó-rákosi példányokban hosszas 

 fekete vonalakat vagy léczeket alkot, olykor egy nag^^obl) hosszas egyén 

 két oldalára ferde szög alatt számtalan rövidéi)!) egyént találunk ránöve ; 

 máskor a fekete léczek sajátságos rostélyos rajzokat alkotnak, és egymáson 

 a legkülönl)(')Z("»bl» módon átszövődnek. E sajátságos hosszas alakok sehogy 

 sem vezethetők le a magnetit kristályidomaiból, minélfogva azon feltevésre 

 kell jutnunk, hogy e kőzetben a magnetit igen hamar vált ki és nem volt 

 ideje rendes kristályalakját fölvenni. 



A holbachi diabázok szövete és elegyrészei mikroszkóp alatt az elébb 

 leírtakhoz hasonlók, csakhogy ebl)en a nagyol)b földpátok viztiszták. egészen 

 épek; az mifjitok aránylag igen jól vannak megtartva. i)ár széleiken és 

 repedéseiken a A;/o)-/7-képZ(")dés megkezdődött; kristályai zíildes sárgák, rosz- 

 szul hasadok, még világosan felismerhetők. 



A diaház-mandulakúvek mikroszkóp alatt egyenlő szerkezetűek a 

 tlidbdzokkdl ; csakhogy az előbbiek csiszolatál)an, sőt elegyrészei között is 

 nagyszámú Á;rt/6,:i7- kristály kák romboederjei és halmazai láthatók. De a 

 rendes diaházokhan is elég gyakran találunk Á;rt/c2i7-kristálykákat vag,y 



