220 BUDAI júzskf: 



de ez ásványok állandóan hiányoznak a kőzetből; ellenben az igen szép 

 titánvasat ez ideig eg^'ik leirója sem említette fel. 



A Herbich gyűjtötte példányok, melyeket a M. k. Földtani Intézet bir- 

 tokában vlabrador kőzet » név alatt találtam, az eny elmekkel mindenben 

 egyeznek. 



Olivindiabáz. 



E közetfaj ez ideig a persányi hegyekből ismeretlen volt. Elterjedése 

 igen korlátolt, s mindeddig csupán két ponton sikerült határozottan kimu- 

 tatni, u. m. a fehö-rákod u Sóskút patakban n, hol dioritokra települve 

 található; az 0/í-áttörésben a folyó bal partján fekvő Poj ána pidri nexii 

 négy kis kúpon, melyet a díoritok tárg}^alásánál felemlítettem. Ez utóbbi 

 helyen a két tömeges kőzet egymáshoz való viszonyát nem állapíthattam 

 meg, minthogy a közetekliöl csak egyes tuskók találhatók, és a lelőhely leg- 

 nagyobb részét talaj takarja. 



A kőzetnek egy apról)b és egy durvább szemű képződése különböztet- 

 hető meg; előbbiekben az elegyrészek 1 — :2 ''^/^, ; utóbbiakban 4 — ő "%i 

 nagyságúak. A kőzet gránitos szövetű, érdes törésű, rendkívül szilárd össze- 

 állású ; benne puszta szemmel is megkülönböztethetők fehéres, néha zöldes- 

 sel gyengén árnyalt zsírfényü ép plagioklászok, melyek lángkisérletben 

 hytownitoknak bizonyultak; továbbá zöldes fekete gyengén fénjdő, láng- 

 ban nem olvadó augitok , és olajzöldszínű o/iriw -kristályok. — Mikroszkóp 

 alatt látjuk, hogy a kőzet gi'ánitos elegye az említett három ásványnak, 

 s mint ilyenben a kristály körvonalai^ ritkán szabályosak. — A földpátok 

 átlátszók, hasadást főkép a tömött féleségben alig mutatnak, belsejükben 

 gyakran sok apró aiujit zárványt tartalmaznak, sarkított fényben sokszoro- 

 san összetett ikrek. Az augithol néha szabályos alakú oszlopmetszeteket is 

 látunk, végükön a hemipiramis és oP képezte terminál lapokkal ; többnyire 

 azonban szalmlytalan alakúak, zöldes sárgaszínűek. Jellemző e kőzet augit- 

 jaira a rendetlen hasadás, a mennyiben a hasadási vonalak bár igen számo- 

 sak, de nem egyenesek ; minek következteben a rombmezők sokkal szabály- 

 talanabbak mint a minők rendesen lenni szoktak. Még feltűnőbb sajátsága 

 az, hogy nem csak ool\ hanem elég gyakran oo/Zoo irányában is mutat 

 hiányos hasadást, sőt gyakran találunk olyan egyéneket, hol a veglap 

 hasadása tökéletesebb, mint az oszlopé. Az ilyen kristályokon néha észlel- 

 hetjük azt is, hogy szélein, vagy belsejében finom leveles hasadási vonalak 

 támadnak , melyek eleinte a kristálynak csak bizonyos részére szorítkoznak 

 es polarizálva az augitétól eltérő színjátékot mutatnak. Gyakran a hasadási 

 vonalakban apró i^oi'filíí'lí^^ magnetitek válnalí lu es a kristály színezete 

 halvány zöldbe megy át; e kőzetl)en tehát folyamatban van a diallagit- 

 kepzödes augithol és ez sok esetben igen tanulságosan észlelhető. Az augit- 

 ban magnetit- és olivin-závványok elég gyakoriak. Az olicin átlátszó hal- 



