A VIHNYEI Ó-ANTALTÁRNA. 225 



D-i határát a vízválasztó képezi, a hol normálállapotú biotit-ortoklász-ande- 

 zin-trachittal és ennek zöldköves módosulatával érintkeznek. A palák ezen 

 a tájon az egész vihnye-hodrusi hegylánczolatban a legmagasabb csúcsokat 

 foglalják el; 780 — 880 •y tengerszin fölötti magasságot. — E második pala- 

 terület Ny-i határán a Hodruska völgy Ny-i oldalán, a Szikorova völgyében 

 csekély kiterjedésben gnájsz-gránit kibukkanását találjuk. 



A leírt területet több helyen biotit-ortoklász-andezin-trachit zöldköves 

 módosulata telérszerűen szeli át. A leghatalmasabb É — D-i l)iotittrachit- 

 telér vonulata a Szentháromság-aknát találja, átszeli az aknától E-ra a 

 triaszmeszet, D-felé a palákat és dioritot. A biotittrachit egyes törmelékét 

 több helyen megtalálhatni, anélkül hogy fellépését a térképen határozottan 

 ki lehetne jelölni. 



Legnagyobb kiterjedésű a triaszmész, az agyagpala, kvarczitpala és a 

 diorit. A gránit-gnájsz és a biotittrachit zöldköves módosulata csak aláren- 

 delten jelentkeznek. 



A werfeni jialákat, csillámot, agyagpalákat és mészpalákat egyelőre 

 még nem sikerült egymástól elválasztani, azaz a térképen külön kijelölni. 



Bányafelvétel. 



A Kreuzerfindungs-altárnán a bányafelvételnél nyert földtani eredmé- 

 nyék leírását a Szentháromság-aknától E-ra a Jánosteléren kezdem és foly- 

 tatom a Szentháromság- aknától D-felé az Iszap teléren , az Antal- vagy 

 Föteleren, a Függélyes teléren át egész az Erzsébettelér D-i vájatvégéig. 



Megjegyzem, hogy ezen felvételnél a közetek pozitív határait minden- 

 kor a tárna főbb keresztezési pontjaitól jelölöm meg. 



A Jánostelér E-i vágatát a Kreuzerfindungs-altárnán a János átalkától 

 E-felé folyton palákban hajtották; míg 67 '"/-ben a dolomitos meszet el nem 

 érte, melyben a vágat 131 '"/-ig hajtatott. 



A János átalkától D-re a vágat az Iszapteléríg vagy Lukácsvágatig sza- 

 kadatlanul palákban halad; kivéve a 15 ^^-től egész 35 '^-ig az átalká- 

 tól számítva, a hol a 15-ik '"^-től kezdetben biotit-ortoklász-andezín-trachit 

 zöldköves módosulata a talp színtáját érinti és később a 35 ^^-nél föléig 

 terjed. A nevezett vágat keresztpontján gnájsz-gi'ánit konstatálható. 



A Lukácsvágatban a gránit-gnájsz 5 "'/-re terjed; ezen túl biotit-orto- 

 klász-andezin-trachit zöldköves módosulata képezi a foljiíását és terjed az 

 Iszaptelér vágatában D^K-nek 43 '"/-ig, kivéve egy 5 '^ vastag gránit- 

 gnájsz-oszlopot vagy tömzsöt, mely a 33 ^^-től egész a 38 '^-ig terjed. 



Az Iszaptelér a Lukácsvágattól 413 '"/-re az altárna azon pontjáig 

 terjed, a hol ez Ny-ra a külszín felé veszi irányát, itt egyszersmind az Autal- 

 vagy Fötelér az Iszaptelérrel találkozik. 



Eddig a határig az Iszaptelér a 43 "'/-tői szakadatlanul gránit-gnájsz- 



Földtani Közlöny, XVI. kílt. 1S86. lő 



