228 HALAVÁTS GYULA 



ismert gaszteropoda is volt, mely egy új génusz felállítására szolgáltatott 

 okot, mely új geiiuszt Rousseau VALENCiENNEs-nek, a párisi múzeum taná- 

 rának tiszteletére, Valcnciermensis-nek nevezett el, mely nevet Bourguigna 

 (1855) V alencien7iia-rsi ; FiscHEB. pedig (1858) Valenciennesia-TSi olakiioü 

 át; 8 ez utolsó név használtatik ma általánosan. 



EoussEAU ^ a Krimböl származó fosszil gaszteropodát Vdlericiennensis 

 annulatus név alatt írja le. 



Ennek háza nagy, megnyúlt ováUsalakú, erősen] domború, felszínét 

 erős bordák fedik, melyeket konczentrikus és radiális vékony vonalak díszíte- 

 nek. Csúcsa kampószerüen előre nyúlik. Szifonális nyílása nagy. 



1875-ben Neumayr M.'-^ a szlavóniai kongeria- es paludína-rétegek 

 faunáját tárgyaló nagy művében egy új fajt ír le Valenciennesia Heussi név 

 alatt, mely fajt Brusina S.^ szorosabban körvonaloz. Szerinte a V. Reussi a 

 V. anniilatá-mi\ jóval alacsonyabb; bordái is gj'öngébbek s csak konczen- 

 trikus vonalozással vannak díszítve, mig a radiális vonalozás hiányzik róla. 

 A V. annulata hegye horogszerüen erősen kinyúlik, mig a V. Reussi-é 

 gyengébb és csigavonalban be van tekerődzve. Végül azon eredményre jutott, 

 hogy úgy a Keuss, mint Hoernes E. s mások által Beocsínról s átalában 

 Horvát - Szlavonországból V- annulata név alatt felsorolt példányok a 

 T^. Rcussi-hez tartoznak. 



Valenciennesia Pauli név alatt Hoernes Budolf^ ír le egy harmadik 

 fajt. Az egyetlen példány, mely e fajt képviseli, Knegínec-ről (Varasd-Teplic 

 mellől, Horvátország) való, s óriási nagysága, nag;vszámú (40), sűrűn álló 

 bordái s az által van jellemezve, hogy szifonális nyílása igen gyenge és csak 

 a növési vonalak erősebben való beszögelése által van jelezve.^ 



Ezekhez sorakozik még egy negyedik faj, a Valenciennesia pelta, 

 melyet Brusina S." a zágrábi kongeria-rétegekl)öl írt le. Ez egy sima bordát- 

 lan alak, melynek felszínén csak is növési vonalak s itt-ott határozatlan rán- 

 czok mutatkoznak. 



A Valenciennesia genusz fajai, a mint az elmondottakból kitetszik, a 



' Demidoff a. Voyage dans la Enssie rueridionak' t-t la Criinée ete. Tom. II. 

 pag. 7!tl., MoUiisc. pl. III. fig. 7. 



- Die Congerien- und raludineu-Scbicliteu Slavouiens und derén l'auueu. lAbli. 

 d. k. k. g. K. .Anst.-Bd. VII. Hft. 3. p. 81. taf. IX. fig. iiá.) 



' Die Fauna der Congerienscliicliten von Agram in Kroatien (Beitrg. z. Palíiont. 

 <")áteir.-Ungai-. u. d. Orientá. Bl III. pag. 179. taf. XXVIÍ. fig, 70, 7á.) 



' Congerien-(Valencieunesien-) tícliichten von Knegiuec (Jahrb. d. k. k. g. lí.- 

 Anst. Bd. XXV. pag. 72. Taf. III. fig. 1.) 



'' Ez utóbbi jelleg különben a beocsini V. Bruasi-uíú a péMányok összenyo- 

 niottsága miatt is gyakran jelenkezik, s nem valószinütleu, hogy idővel nagyobb számú 

 példányok átvizsgálása után, a V. Pauli csak monstruózus V. Beussi-nak bizonyul be. 



" L. c. pag. 181). taf. XXX. fig. 20. 



