MAGYATtORSZÁGI VALENCIENNESIÁK. 229 



közel miiltban 3-mal szaporodtak, mely számot én ^ ezennel egy negyedik- 

 kel, a Valcnciennesia Böckhi-Ye\ szaporítom. 



Hogy különben a Valenciennesia-genusz Magyarország legfiatalabb 

 harmadkori rétegeiben előfordul, azt Reuss A. E."^ 1868-ban mutatta ki. 

 a példányokat Budapestről Hantken Miksa és Dr. Szabó .JózsEF-töl 

 kapta. Túlnyomólag a szlavonországi Beocsinről valók, és csak is egy pél- 

 dány Tatáról való, melyet az ottani kongeria-rétegekböl Hantken gyűjtött. 

 Reuss e példányokat V. annulata Rouss. fajnak határozta meg. 



Azóta Magj^arország részletes felvételei közben töbl) hehTŐl került elő 

 Valencicnm'sia, s a m. kir. földtani Intézet gyűjteménye már is több pél- 

 dánynyal rendelkezik, melyeknek számát én is szaporítottam ; Délmagyaror- 

 szág pontusi rétegeinek mindkét szintájából g}"üjtvén valenciennesiákat. 



Krassó-Szörény- és Temes-megj'ék eddig általam felvett részében 

 ugyanis, — mint már azt az e területről irt közleményeimben többször emlí- 

 tem — a neogén kor pontusi rétegei két határozott, petrografiailag elkülö- 

 nülő szintájra oszlanak. Ezek alsóját agyag-, agyagmárga- ; felsőjét pedig 

 homok- és töl)bé-kevésbbe agyagos homokrétegek váltakozása alkotják. Mind 

 a két emhtett szintáj egy-egy Valcnciennesia-ía,jjal ajándékozott meg. 



A felső (homok-) szintájl)ólKönigsgnad-nál (Krassó-Szörény m.) gyűj- 

 töttem Valenciennesiát, mely itt Cardium n. sp. (a C. cristcujalli, Roth. 

 rokonságából ; C. Schmidti, M. Hoern,, C.apertum, Münst., C. secans, Fuchs, 

 C. Bothi, Hal., C. Majeri, M. Höen., C. diprosopa, Brus. (a C. Arpadense, 

 M. HöRN-el rokon faj) ; Congcria trícinfjularis, Partsch., C. rhomboidea, 

 M. Horn., Pisid ium priscuni, Eichw., Melanopsis sp. társaságában — tehát 

 az árpádi (Baranya m.) faunára emlékeztető társaságban — fordul elő, és 

 mely összehasonlítva a l)eocsini példányokkal a Valcnciennesia Reussi 

 NEUM.-nek bizonyult. 



A königsgnadi példányok meghatározása alkalmával elővettem az 

 összes, a m. kir. földtani Intézet gyűjteményében levő magyarországi Valen- 

 ciennesiákat, s ezek áttanulmányozása a Brusina véleményéhez hasonló 

 eredményhez vezetett, hogy t i. Magijarország pontusi rétegeiben a J alen- 

 ciennesia annulata, Rouss. nem fordul elő', s mindazon példányok, 

 melyek eddiy ezen néc alatt Írattak le, a Yalencieiinesia Reussi 

 NEUM.-/igz tartoznak, és hozzá tehetem, hogy e faj az eddigi adatok szerint a 

 pontusi rétegek felsőbb részeiben élt. 



A m. kir. földtani intézet g3'űjteményében lévő Valenciennesia Reussi, 

 Neum. példányok a következő helyekről kerültek elő : 



^ Őslénytani adatok Délmagyarország neogén kon'i üledékei faunájának isme- 

 retéhez. V. A csukicsi pontusi korú fauna (A m. kir. földtani intézet évkönyve, VIII. k. 

 \U. 1. XXV. tábl. 9. ábra.) 



- Neue Fundorte von Valenciennesia annulata, Rouss. (Sitzungsb. d. k. Akad. 

 Wissensch. Bd. LVI. pag. 92. taf. II. I 



