230 ' HALAVÁTS GYULA. 



Ar2)ád (Baranya m.) (gyűjtötte Kókán J.) 

 Kis-Ibafa (Baranya m.) (gyűjtötte Böckh J.) 

 Bükkösd (Baranya m.) (gyűjtötte Böckh J.) 

 Neszmély (Komárom m.) (gyűjtötte Dr, Hofmann K.) 

 Koltó (Szilágy m.) (gyűjtötte Dr Hofmann K.) 

 Kelencze (Szilágy m.) (gyűjtötte Dr, Hofmann K.) 

 Königsgnad (Krassó-Szörény m.) (gyűjtötte Halaváts Gy.) 

 Markovecz (Temes m.) (gyűjtötte Halaváts Gy.) ; 

 az irodalomban pedig megemlíttetik : 



Tata (Fehér m.) (gyűjtötte Hantken M.^) 

 Vercserova (Krassó-Szörény m.) (gyűjtötte Paul C. M.'-^) ; 

 végül a sor teljessége kedveért : 



(?) Kőbánya (Budapest m.) (gyűjtötte Dr. Szabó József), mely adatot 

 társulatunk tiszt, elnöke e közlemény előadása után volt szíves közölni ; az 

 ott előkerült példány azonban, hogy hol őriztetik, ismeretlen.^ 



A délmagyarországi pontusi korú rétegek alsó-afiyag-szintájából Csukics 

 (Krassó-Szörény m.) határál)an találtam Valeuciennesiát , mely uj fajnak 

 bizonyult be. 



A Valenciennesia Böckhi, nichi héja ovális idomú, mérsékelten dom- 

 ború, számos (átlag 30) egymáshoz szorosan helyezkedő erős konczentrikus 

 bordával fedett, melyeket konczentrikus fonalszerű ránezok díszítenek ; 

 szifonális nyilasa mérsékelten emelkedik ki. E faj rajzát közöltem az 

 ((Őslénytani adatok Délmagyarország neogén korú üledékei faunájának 

 ismeretéhez)) czimű értekezésemben. (A m. kir. Földt. Intézet Evkön^Te. 

 Vm köt. 4. füzet.) 



Magyarország eddig átkutatott részeinek több helyén a pontusi rétegek 

 mélyebb szintája is észleltetett; azokról a helyekről azon])an eddig nem 

 került elő Valenciennesia. 



' lÍKUss fentebb idézett közleiiK^uye. 



'■^ K. HoERNES: Valenciennesia-Schichten aiis dem Bánat. (Jaluli. d. k. k. ^. 

 K.-Anst. Bd. XXV. pag. 73.) 



" A niagyai- birodalom déli részében Horvát-tílavonországban a V. Beussi, 

 mint már fentebi) említem, Beocsinben ós Zágráb körnjékén találtatott. 



Előfordul még Komániában is, mely előfordulásról már líiíuss megemlékezik, ki 

 J)r. Hofmann K. úrtól kapta a példányt. Ujabban Bittner A. (Verli. d. k. k. g, 11. 

 Anst. Jg. 1884, p. 311) Tirgu-Jiuről ismerteti, mely lelőhelyről Inkey Bkla úr szíves- 

 ségéből a magy. kir. földtani intézet gyűjteményében is van egy szép példány. 



