■23Í IRODALOM. 



ÁhOs, _ .^^ ... 4-85 « 



FeaOa ... ... ... 7-3S i> 



FeO ... ... ... ... 30-29 « 



CaO ... _. .. 4-7G « 



M?Ü... ... _ ... 14-89 « 



99-97"/o 



A titansavnak aránylag uagy mennyisége arra mutat, hogy e kőzetben nem 

 a mágnesvas, hanem a titíínvas kéjoezi egyik fö elegyrészét ; mivel az a körülmény 

 is megegyez, hogy a kőzet még nagyobb darabokban is alig gyakorol nevezetesebb 

 hatást a mágnestűre. Szerző ennélfogva a szaryaskői kőzetet titdnramt tartalmazó 

 olivinfiabbro-níik nevezi, s megjegyzi, hogy a titánvas-tartalom a kimutatott TÍO2 

 mennyiségéből itélve kb. 12 — 15" o-ot tesz ki. 



Egy régibb analízisnél, melyet 1877-ben dr. Lengyel és Kovács urak vittek 

 keresztül (Földtani Közlöny VII. köt. 1877 p. 179 és 180) és a melynek alapján 

 dr. Szabó J. (1. ugyanott) csakis a magnetit jelenlétét tételezliette fel ; ugy látszik 

 hiba történt, miután a TÍO2 teljesen kimaradt. Kalecsinszky Sándoe úr, a földtani 

 intézet chemikusa kérésemre kvalitative vizsgálta meg a szóban álló kőzetet 

 Ti02-ra, s szintén konstatálja, hogy az benne bőven fordul elő. 



Mi végre a kőzet elnevezését illeti, meg kell jegyeznem, hogy az holivin- 

 gabbro» neve e kőzetre nem egészen találó, s hogy ezt a nevet később geológiájá- 

 ban (1883) maga dr. Szabó József is a sokkal találóbb diallag-peridotittal 

 cserélte fel. Dr. Schafarzik Febencz. 



(10) EuGEN HussAK. Píkrítporpliyr von Steierdorf, Bánat. (Verhandl. d. k. k. 

 geol. K. A. 1881 évf. 258 1.) 



Szerzőnek két aknából küldöttek eruptiv kőzeteket meghatározás végett, még 

 pedig az Uterisch- és az Anina-aknákból. Előbbieket részint kvarcztartalmú ; részint 

 kvarczmentes augit-biotitportiriteknek találta; míg az Anina-aknából származó 

 fekete, tömött, bazaltszerű kőzetben szerző egy a Bánságban eddig ismeretlen 

 kőzet-tipuszt ismert fel. 



Ezen kőzet, melyet azelőtt felzitporíirnak, eurituak, vagy csak egyszerűen 

 porfirnak neveztek, dyke-ot képez a liaszkorú szénben és a fölötte lévő bitumenes 

 palákban. A szén a kitörő kőzet hőbehatása által elkokszosodott és az érintés határ- 

 lapjára függélyesen álló oszlopokra hasadozott, a bitumenes barna pala pedig szin- 

 tén V2 — 2 lábnyi távolságra megfeketedett a benne lévő bitumen elégése, elkor- 

 mosodása következtében. Feljelíb mind ezekben a bitumenes palákban az eruptiv 

 kőzet előfordulása ismeretlen. 



Utóbbinak holyagüreiben egy sajátságos híg hidrokarbon- vegyület foglalta- 

 tik, mely a kőzet idomításánál kifolyik ; noha nem valószínűtlen, hogy eme vegyü- 

 letek a kőzet feltörése alkahuiival a szénből, meg a bitumenes pabíkból egyszerű 

 száraz desztilláczió utján keletkeztek, a dolog még sincsen a kellő módon eldöntve , 

 s szükségesnek tartjuk, hogy mindennek előtt ez eruptív kőzet ugy a kőszénhez, 

 mind pedig a palákhoz való viszonya magán a helyszínén, gondos utánajárás által 

 kiderítessék. 



Áttérve most magára az oi'uptiv kőzetre, az vékony csiszolatban mikroszkóp 



