IRODALOM. 235 



alatt izotrop üvegbázisban mint főelegyrészeket az olivint, augitot, és amfibolt 

 mutatja az őket jellemző tulajdonságaikkal. Nem lényeges elegyrészei a kőzetnek 

 az egyes elszórt szemekben előforduló kvarcz, a mely valószínűleg a kőzet által 

 áttört homokkőből származik, továbbá a kőzet hólyagos üregecskéiben a másodla- 

 gos képződésű kalczit. 



A kőzet rész ben vegyelemeztetett is, még pedig a következő eredménnyel : 



CO2 ... ... ... ... l-537o 



H2O ... — ... 5-5i2<. 



SÍO2... ._. -_. ... 40-4.2 (> 



AI2O3, C2OS. FeaOs 28-3fi <- 



CaO ._. — .^- 11-25 « 



MgO... .-^ ... ... 9-07 « 



Tekintve a kőzet ásványos összetételét és szövetét egyrészt ; másrészt pedig 

 feltűnő baziczitását, szerző a pikritporfirokhoz sorozza és a Neutitschein melletti 

 sohle-i (Morvaországban) pikrithez mondja leghasonlóbbnak. 



Dr. ScHAFARZiK Ferencz. 



(11) E. HussAK. üeber Eruptivgesteine von Steierdorf im Bánat. (Verhandl. 

 der k. k. geol. li.-A. 1885. évf. 185 lap.) 



Szerzőnek újabban is nyilt alkalma a bécsi földtani intézethez beküldött 

 stájerlaki eruptiv közeteket tanulmányozni. Az átvizsgált anyag részint az Uteriscli- 

 (a Dullnigtárnából), részint pedig a Gusztávaknából (Thinnfeldi fekű telep a IV., 

 V. és VI. szintről) származott. Makroszkóposán a különben hasonlóknak látszó 

 kőzeteJí abban különböznek egymástól, hog\' az Uterisch- aknaiakban kvarcz bőven 

 van ; míg ez a Gusztáv-aknából valóknál teljesen hiányzik. 



Az Uterisch-akna kőzete tömött, sötétszürke alapanyagú, főleg üde plagioklász- 

 léczecskékből, maguetit-kristálykákból, augitszemekből és még ezeken kivül gyéren 

 közbe behintett barna magneziacsillámból áll. Ebben fekszenek egyes nagyobb vilá- 

 gos zöld augitkristályok, valamint szerpentinesen mállott, kalczittal átszőtt és az oli- 

 vin alakjaira emlékeztető ásványszemek ; azonban még a legfi-issebbnek látszó kőzet- 

 példányban sem sikerült ezen hálószerű szerpentin-tömegekben ép olivinszemekre 

 akadni. Mint állandó elegyrész mutatkozik benne továbbá a kvarcz, de nem mint 

 idegen, hanem mint a kőzet sajátos elegyrésze, mire a gyakran még felismerhető 

 piramisos alakja, mikrolitos üvegzárványai a benne található zirkonkristálykák, 

 apatittűk stb. engednek következtetni. Végre említendők még egyes gyérebben 

 előforduló amübol-pzeudomorfozák. Ezek olyan nagyobb amíibolok, minők a har- 

 madkori bazaltokban és más fiatalabb kőzetekben is gyakran szoktak előfordulni, 

 s melyeknek tömege majdnem egészen idegen ásványokból, apró augit-, magnetit- 

 és földpát-kristálykákból áll, a melyek között még csak imitt-amott látni még 

 valamit a hálószerűén visszamaradott amfibolanyagból mely különben elég friss, 

 zöldes színű és erősen pleochroos. 



A Gusztáv-akna kőzetei teljesen megegyeznek az előbbiekkel, csak hogy 

 hiányzanak bennök a kvarcz és az amfibol pzeudokristályái. Legfrisebb az átvizs- 

 gált kÖzetpéldányok közül volt az, mely az akna VI színtjéről származott. Ebben a 

 plagioklász kissé háttérbe szorul , de helyette egy színtelen trichites, üveges bázis 



