IRODALOM. 237 



Utóbbi kőzetet azelőtt fonoUt-nak vagy trachitdolerit-nRk nevezték ; G. v. 

 Kath azonban nagy valószinüséggel a teschenittel vélte azonosíthatni. Ennek a 

 kőzetnek mikroszkóp alatt való megvizsgálása azonban kiderítette, mire különben 

 már a kőzet makroszkópos külseje is utalt ; bogy ez alkalommal csakugyan egy 

 erősen mállott és ennek következtében zeolitokban gazdag fonolittal van dolgunk. 



Dr. SCHAFARZIK Ferencz. 



(13)KocH Antal: Az aranyi hegy kőzetéróí és ásványairól szóló közlemények 

 átnézete és íi;afe6A;ö2:/£má;??/gA;.(Mathem. és Természettudományi Értesítő 

 1884/5, ni, 109.) 



Szerző mindenekelőtt az idő egymásutánja szerint mindazon dolgozatok 

 kivonatait közli, a melyek a bunyadmegyei aranyi hegy kőzetét vagy ásványait 

 tárgyalják. Behatóbban foglalkozik dr. Krenner munkálatával, a mely utóbbi 

 szerint az aranyi hegyi u. n. szabóit egy hipersztén. Koch most hangsúlyozza, 

 hogy Ő 1878-ban eredeti vizsgálataihoz csak többé-kevésbbé mállott, legföllebb 

 áttetsző, hajbarna kristályokat gyűjthetett ; míg az átlátszó, üde kristályokra csak 

 1 S79-ben bukkant, de azokat többé tüzetesen nem tanulmányozta. A lapok hiá- 

 nyos tükrözése volt az ok, minek következtében goniométeres meghatározásaiból 

 az aszimmetriás rendszert következtette. Az első adatok újból való taglalása után 

 szerző még fölemlíti, hogy néhány kristálykán nyomokban a Poc alakot is figyelte, 

 a mely a Pa pólus éleit arányosan tompítá le ; Koch ezen makrodomát 2Pco-nek 

 nevezi, njálvánvalóan a (21 ;2) Krenner indexeknek hibás értelmezése folytán. Még 

 mint valószinííen kiképződött alakot a Í^Pco-t is felsorolja, de meghatározó adatok 

 nélkül. Az elsötétedés szerinte is a vertikális élekhez orientált a ooPoc lapon és első, 

 2 — 3°-al eltérő adatait készüléke pontatlanságának tulajdonítja ugyan, de saját- 

 ságosnak tartja, hogy v. Lasaulx is annak idején eltérő sötétedést tapasztalt. 

 Az olvadást újból megvizsgálta és az szerinte egynémely diallag-éval egyező ; az 

 első adat, mely szerint a szabóit nem olvad, irási hiba folytán csúszott be. Az új 

 vegyi vizsgálat is azt bizonyítja, hogy a .s^oJoíY valóban /í/^íer.s^fc'n és így Koch is 

 az ő eredeti u. n. szabóit kristályait elváltozott és elmállott Inpersztének-nok tekinti. 



Dr. Krenner ismeretesen az aranyi hegy közetét hipersztcntrachitnak nevezi, 

 mert úgymond a hipersztén mint elegyrész egyúttal a kőzet alapjában is benn 

 van. Ezen kérdést tárgyalja Koch dolgozatának második részében. Szerző szerint a 

 legüdébb kőzet a meredek sziklafal keleti végének lábánál található. 



E kőzet kékes- vagy hurausziirke, mrü, nem lyukas vagy repedezett és a felü- 

 letén ásványok, mint tridymit, pseudobrookit, hipersztén, arnfibol stb. nem találha- 

 tók. Eredeti elegyrészei a fíuomszemí{j)?fl(^íoWí/-S5' alap, az abból kivált a ííf/íf-tuk 

 és parányi szemek, továbbá magyietit-knstályok és biotit. Ellenben zárványok a viz- 

 tiszta kvarczszemek, a sárgás vagy hagymazöld, elvétve borsónagyságú awf/íY-kristály- 

 töredékek ; a fekete, fénytelen o/)í/c/Yfoltok végre, valamint a hematit- és ferrit ré^z. 

 letek mdlldsi termények. Krenner a kőzetben 0'317o foszforsavat közöl, ezért szerző 

 a mikroszkópos apatitokat különös gonddal kereste, de hiába. A vékony csiszolat 

 egész felületén a Streng-féle mikroszkópos próba sem sikerült úgy, hogy az apatit 

 a kőzetben magában konstatálható lenne. 



Ezen szürkés, legüdébb kőzetektől kezdve egész sorozatai vannak az elváltó- 



