238 IRODALOM. 



zott, elmállott közeteknek, a melyek mindinkább vöröses szintíek és azok repedései- 

 ben egyúttal az üde vagy mállott hiperszténkiistályok valamint a többi ismeretes 

 ásványok is (közöttük a tökéletes liematit kristályok) találhatók ; ezért szerző 

 korábbi nézeténél marad, mely szerint az aranyi hegy eredeti kőzete aiujitamhzit, 

 melynek repedéseiben az elváltozás folytán nj ásványok (amíibol, hipersztén, pzendo- 

 brookit, tridymit, hematit, apatit) keletkeztek, a mely másodszoros képződmények 

 azután tovább módosultak és változtak el. 



KooH végül néhány újabb adatot közöl az aranyi hegy kőzetének zárványai- 

 ról, valamint azok kontakt képződményeiről ; szerinte az aranyi hegy kőzetének kon- 

 taktján képződött ásványok a következők: Anataíiz, anortit, amfibol, apatit, augit, 

 (Uchroit{-), gránát, hematit, titanit, tridymit. Dr. Schmidt Sándor. 



(1 Í-) Dr. Krennek József Sándor: A ziigaditról. (Matbem. és Természettud. 

 Értesítő 1884/5, HL köt. 14G I.) 



A nevezett ásvány, melyet legelőször 184(j-ban Breitluiupt ismertetett, az 

 andreashergi jól ismert feketés szürke palán drúzákban vagy elvétve egyenként 

 található. Kvarcz és sphalerit a kisérő ásványok, a melyekhez még egy szürkés zöld, 

 leveles ásvány gömbös vagy aprófüi-tös aggregálásai is csatlakoznak, a mely az elmál- 

 lott ripidoUtra vagy inkább nakritra emlékeztet. Ez utóbbi iisvány a ziigadit kiistá- 

 lyokkal gyakran összenőtt, mig a sphalerit mint legfiatalabb képződmény a zyga- 

 ditra telepedett. A zygadit kristályai apró, vékony, hegyes rhombos táblák, lígy 

 hogy a drnzákból a végek lándzsahegyekhez hasonlóan bújnak ki ; egyes körös- 

 körül kiképződött kristályokra is akadni. A kristályokban gyakran sajátságos tej- 

 szinu foltok vannak, úgy hogy csak a kiálló végek csúcsa átlátszó. De — bizonyos 

 periklinekliez hasonlóan — tökéletesen átlátszatlan tejsziiu'í kristályok is vannak. 

 Szerző az alak és a hasadás tekintetéből ez ásványt j)lagio1dá>(znali mondja. A kristá- 

 lyok alakjai mindig: M. (010). -^P-o (a legnagyobb), P(OOl) oP, x(lT)l)., iPioo 

 (e kettő egyforma keskeny) ; a további alakok még: v(lll). iPi, n(O^l). :2 Too, 

 T (ITO). ooT, 1(110). ooP' és f(130). c<F3. Az M (010). coPco lapjai vonalosak 

 a kisebb keresztvonalának iránya szerint, a mely irányban a kristályok belsejé- 

 ben gyakran még üregeket és csatornácskákat is észlelhetni. Minden kristály iker a 

 karlsbadi törvény szerint ; a zygadit kitűnően hasad a oP (001 ) mentében, meglehető- 

 sen M(OIO) és 1(110) irányában, de ez utóbbi nem mindig megfelelő. Az iker lecsi- 

 szolása után az elsötétedés foka a 010 lapon a 010:001 élliez 17° 1:2' (valószínűen 

 sárga fényre S.), 001- en ellenl)en, hasadási lemezeken észlelve 4° 30'. Összehajló 

 poláros fényben 010-on át nézve egy tengelykép lemuiskátái láthatók, ez kissé 

 hajolt és a középvonal pozitiv ; a tengelyszög olajban, siírga fénynél Si° 48'. 



A mért élszögek szerző szerint kissé ingadoznak, mert a lapok kiképződése 

 csak ritkán kifogástalan. A legjobb kristályokban nyert értékek az alábbiak, egy- 

 bevetve az álhit számított értékeivel (Des Cl()Ize.\ux) : 



calc. 



5:2° 17' 



86° űi' 



80° 21' 



5<.)° ií)' 



