LEVÉL A SZERKESZTŐKHÖZ. 307 



csönzött, de közérthető neve, azt írhatjuk kedvünk szerint, abból ugyan 

 okulni nem fog.* De tudást merít akkor, ha 1. ilyen esetekben az eredeti, 

 a legelső szerző által adott, vagy kétséges esetekben világszerte használt és 

 írott neveiken nevezzük és írjuk az ásványokat, és ha 2, a többinél a létező 

 jó magyar ásvány neveket (sajnos igen kevés van !) használjuk. Az 

 előbbieket egy néven tanítva, mutatva, nem kell uj neveket faragva fölös- 

 leges synonymákkal terhelnünk senkit és az ismeretlen csak megismerésre 

 sarkalhatja az iparkodót; az utóbbiak pedig, mint a melyek az életből 

 ismerős tárgyakra vonatkoznak, azonnal megragadhatók. 



En ezekért nem érthetek egyet a «gnájszos» írási móddal, mert sem 

 a tudományt, se a nemzetiséget nem szolgálja, de meg következetesen nem 

 is használható. 



Szavam volna még az ásványok kis vagy nagy kezdőbetűvel való 

 Írásához is, mert én megvallom a nagy kezdőbetűket pártolom. Nemcsak 

 írásunk engedi ezt meg a kitüntetés okáért, de az áttekintés is könnyebb. 

 De elég lehet ebből ennyi és végezetül csak üdvözöllek titeket szerkesztő 

 barátim, a kik legalább alkotni akartok valamit ezekben a nálunk még épen 

 nem rendezett dolgokban is. 



Budapest, Szent- András havának 15. napján, 1886. 



Hívetek 



SCHMIDT Sándoe. 



Igen tisztelt Barátunk dr. Schmidt Sándor levelét örömmel közöljük, 

 mert azt hisszük, hogy ez által olyan eszmecserének nyitunk tért, a mely 

 egy czélszerű, de a tudomány komolyságának megfelelő nomenklatúra meg- 

 állapításához közelebb fog vezetni. 



Az új egységes írásmódot — ugy a mint azt a m. kir. Földtani Inté- 

 zet tagjai megállapították — főképen azért mutattuk be közlönyünkben, 

 hogy szaktársaink véleményét, hozzászólását megtudhassuk. 



Czélt értünk. Az eszmecsere megindult s tagtársainktól függ, hogy 

 meddő ne maradjon. 



Tessék hozzá szólni ! 



A szerkesztők. 



* Hogy a sajátságokat visszatükröztetö, a szakbéliek által csinált hosszú nevek 

 mennyire nem czélszerűek magában a tudományos használatban is, azt csakis a tapasz- 

 talás mutatta meg. 



20* 



