VASKOS KVARCZFÉLÉK ELŐFORDULÁSA TEKERÖN. 309 



dik a melafir-terület. Közép magas, általában kopasz és vörhenyes színű 

 meredek oldalú, keskeny szurdokokkal áthálózott hegység ez, melyen az 

 esöviz mély l)arázdákat váj ; ellentétben az aránjdag fiatal trachitos kőze- 

 tekből álló hegységekkel, melyeket sűrű erdők díszítenek. 



E melafir területen egy sajátságos jelenséget észleltem, nevezetesen azt, 

 hogy a hegység talapzatán, az egyes patakok mentében mindenütt a már 

 •említett bázikus melafirváltozatokkal találkozunk, ellenben a hegyek tetején, 

 kiválóan az egyes csúcsokon, legtöbbször felzites, kvarczítos, porfir vagy porfi- 

 ritszerü, nagyon is savanyú kőzet fordul elő, a nélkül, hogy ez utóbbi kőzetnek 

 a bázikuson való áttörését észlelni lehetne. Itt tehát közel fekszik a tapasz- 

 talattal és az elmélettel egyaránt ellentétben álló azon föltevés, mely szerint 

 azon hatalmas melafir-vulkánok, melyeknek tufái, brecsiái és különböző 

 lávái Toroczkótól az aradi síkságig oly nagy területeket borítanak, tevékeny- 

 ségüket egy savanyú kőzet kitörésével fejezték be. 



E savanyú kőzet általában nagj^on elváltozott állapotban van. Egy 

 helyen nagy mérvben kaolinos, más helyen félig kvarczítos és ismét más 

 helj^en bőven színes kvarcz- erekkel van áthálózva. Az összes változatok 

 repedései és kisebb hasadékai kalczedon, karneol, akhát stb.-vel vannak 

 kitöltve. Mindenütt e kőzet tekinthető az említett színes kvarcz-féle ásványok 

 tulaj donképeni anyakőzetének. Előfordulnak ugyan ezek a bázikus, melafir 

 és diabázporfirit manduláiban és gyéren repedéseiben is, de nem oly jelen- 

 tékeny mennyiségben és oly tetszetős színpompával, mint ily porfirszerű 

 savanyú kőzetben. 



A tekerői kalczedon, karneol, akhát stb. határozottan kvarcz -porfirban 

 terem. Természetes, hogy a bázikus melafir és savanyú jDorfir érintkezési 

 határán sokszor az elsőben is ily ásványok elég nagy számban előfordulhat- 

 nak, de ezek anyagának forrásául ily esetekben is a porfir tekinthető. 



A tekerői színes kvarczfélék termő helyét kipuhatolandó, Tekerő falu 

 területén a patakok mentében jól föltárt hegyoldaluk kőzetét tüzetesen meg- 

 figyeltem. 



Tekerő három patak mentén, igen szűk és meredek oldalú völgyecs- 

 kékben terül. Föpatalmak látszik általában a keletről nyugot felé folyó Almási 

 patak (Valea lui Almasiu) , ebben torkolhk észak felől, a falu kezdetén aValea 

 Prelucsüor és a falu túlsó végén, ugyancsak észak felől a Valea Bogi. Ez 

 utóbbi patakot az odavalók közönségesen Valea Mizslok-nak (közéj)SÖ völgy) 

 nevezik. 



A porkurai völgy bejáratánál mind a két oldalon igen mállott brecsiás, 

 helyenkínt mandulaköves vagy tufás melafirt találtam, melyben kalczit erek- 

 ben és mandulák alakjában, kisebb heulandit-fészkek vagy hasadási lap- 

 bevonatok és itt-ott egyes kvarcz-féle kisebb erek is előfordultak, de ezek 

 oly dolgok, a melyekkel melafir-hegységekben mindenütt találkozunk. A me- 

 lafir a patak baloldalán szakadatlanul követhető az Almási patak (Valea lui 



