310 m PRIMICS GYÖRGY : 



Almasiu) torkolatáig, és azon belül is jó messzire, ugyan ilyen melafir talál- 

 ható a völgy jobboldalán levő hegyoldalokon is. 



A három i)atak egyesüléséből keletkezett íopatak kavicsai közt elég 

 gyakran található a kalezedon, karneol stb. is kisebb darabokban, de a Valea 

 Prelucsilor hatalmas patakjában ezek hiányzanak ; ellenben ennek görélyei 

 közt gyakori a zöldköves trachit és a kárpáti homokkő. A főpatak kavicsai 

 közt az említett ásványok előfordulnak a Valea Bogi vagy V. Mizslok és 

 az Almási patak egyesüléséig. Az Almási patakban hiányzanak, ellenben a 

 Valea Mizslokban minél tovább fölfelé megyünk, annál inkább gyakoriabbak 

 lesznek. 



A ki tehát Tekerön kalczedont, karneolt, akhátot stb. gyűjteni akar, 

 az eg}'enesen a Valea Mizslokot keresse fel, mert ennek forrásvidékén van 

 az említett ásványok termőhelye. En igyekeztem ama poríh'tömeget vagy 

 télért elérni, a honnan ezen ásványok származnak, de daczára annak, hogy 

 a patakon oly annyh'a felmentem, hogy a végén gyalogszerrel sem tudtam 

 továl)b hatolni, a porfirt még sem találtam meg. Az ott valahol a patak forrá- 

 sainál Brádot és Szeszuri vidékén van. 



A Valea Mizslok torkolatától kezdve egészen az első baloldali mellék- 

 patakig, mindenütt csak melafir látható. De e helyen, elég nagy területen, 

 kiválóan a völgy keleti oldalán, kárpáti homokkő rétegei alkotják a hegy- 

 lejtöket. A kárpáti homokkő itt, úgy látszik, egyes helyeken hasadékos, szürkés 

 fehér, gyéren, fogyatékos kövületeket tartalmazó mészkövei van fedve ; a mi 

 onnan gyanítható, mert a hegyoldal mentén több helyen ily mészkő- 

 darabok hevernek. Feljebb, a két patak egyesülése által bezárt hegyorom 

 teljesen kárpáti homokkőből van. Az északkelet felől jövő patak, szürkés, 

 középszemű kárpárti homokkő rétegfejein keresztül mosta ki a medrét. 

 A kalczedon, karneol stb. mindazonáltal itt is elég gyakori. 



Habár a szóban forgó ásványok anyaközetét szálban föl nem talál- 

 hattam, a patak görkövei közt mégis annyi anyagot gyűjtöttem össze ; hogy 

 abból biztos következtetést lehet vonni ezen ásványok előfordulására és kép- 

 ződésére vonatkozólag. 



A kérdéses ásványok anyakőzete, mint már említettem, a legtöbb eset- 

 ben a kvarczporfir ; ritkább esetekben ennek egy igen finom tufája. E kvarcz- 

 poríir, ha még meglehetősen üde, világos szürke színű ; mállott, kaolinos álla- 

 potban szürkés fehér és ha kvarczitosodva van, szürkés barna. Kissé érdes 

 alapanyagál)an sűrűn vannak kiválva kölesnyi nagy szürkés kvarcz-szem- 

 csék és a kvarcznál valamivel kevesebb szintén olyan nagyságú csillogó üde 

 földpát- kristály kák. 



A kalczedon, karneol, akhát, tejopál, szarukő stb. e kőzet repedéseiben, 

 ha.sadékaiban és kiválóan a rejjedések csomópontjaiban rakódott le. Ezen 

 ásványok közt hilrzcdon a leggyakoribb. Ez néha ökölnél nagyobb kompakt 

 darabokban is előfordul. Legszebb az égkék és ibolyás kék színű ; különben 



