VASKOS KVARCZFÉLÉK ELŐFORDULÁSA TEKERŐN. 311 



az égkék és a kékes szürke közt sokféle színárnyalatban látható. Néha a 

 kék, helyenkmt gömbösön kiképződött kalczedon-tömeg hézagait kristályos 

 kvarcz töltötte ki. A kalczedon-gömbök központ-héjjas szerkezetűek. A kal- 

 czedon sokszor tűzkőbe vagy karneolba megyén át, vagy pedig karneollal van 

 pettyezve; máskor igen finom rétegeséi közé egy-egy vörös karneol réte- 

 gecske is lerakódott. Van zöldes-kékes színű, finom majdnem rejtve réteges 

 és ez prazemnek is vehető. 



Ezen kalczedonokból igen tetszetős gyűrűköveket, ing- és kézelő gom- 

 bokat, pecsétnyomokat stb. lehetne készíteni. 



Karneol tiszta állapotban sokkal gyérebb a kalczedonnál s rendesen 

 csak apró darabokban található. Nagyobb darabkákban csak kalczedonnál, 

 néha tejopállal keverve fordul elő. Ilyenkor rendesen a tejopál képezi a köz- 

 pontot, mely köré kalczedon, azután karneol rétegecskei legtöbbször ismételve 

 rakódtak le. Máskor kristályos kvarcz vagy kalczedon, vagy maga a karneol 

 a központ. Ily két- vag}' háromféle színű kvarcz-rétegecskék keverékéből 

 alkotott kisebb mandulákat valóban pompás ékkövekűl lehetne használni. 



Akltát kisebb mandulák alakjában elég gyakori. Hullámosan menő 

 konczentrikus rétegecskei közt a karneol és a kalczedon alig hiányzik. Szer- 

 kezete annyira változatos, hogy Dr. Koch Antal egyet, tanár hétféle válto- 

 zatát különbözteti meg.* Van u. n. prazem-akhát, jászpisz-akhát stb. A teké- 

 ről akhátok kivétel nélkül díszes ékkövek. 



Heliotrop szintén elég gyakori. Több változata ismeretes. Ackner** 

 megkülönböztet az itteni heliotropok közt sötétzöld alapút jászpisztól eredő, 

 elmosódott piros pettyezéssel és erezettel, továbbá szeladonzöld alaj)ut bar- 

 nás piros pettyezéssel. 



Tejopál Tekerőn szintén nem tartozik a ritkaságok közé. Rendesen a 

 hasadékok falait vonja be különböző vastagságban ; de néha teljesen ki is 

 tölti azokat. Színe hófehér. Néha össze van repedezve és a repedési irányok 

 egymást keresztezik. A repedés felülete néhánynál czitromsárga. Sokszor a 

 tejopál karneollal van átjárva s ilyenkor színe vörhenyesbe hajló fehér, vagy 

 kalczedonszerű fehéres kékes ; máskor meg a tejopált j)arányi piros pettyek 

 tarkázzák. A tejopál vagy közvetlenül a kőzet rej)edéseinek falaira rakódott 

 le, vagy pedig a kőzet falait bevonó szarukőszerű rétegecskére. Több esetben 

 a tejopál-réteget karneol vagy kalczedon szederjes kérge vonja be. 



Néhány darabnál nagyon szembeötlő volt a tejopál képződésének a 

 módja. Ez ásvány először eredeti anyaga, hihetőleg mint kövelő vagj' mint 

 igen finom kaolinos anyag rakódott le a kőzet repedéseiben. Ez később 

 kovasavval át lett járva : opálosodott. 



A szaruké', tűzkő s közönséges kovag szintén elég gyakran található 



* Koch A. : Erdély ásványainak kritikai átnézete. Kolozsvárt 1886. 

 ** Ackner M.F.: Mineralogie Siebenbürgens etc. Hermannstadt 1855. 



