322 Dl SCHAFARZIK FERENCZ : 



A PEOPILIT KÉRDÉSÉRŐL, 



egyszersmind viszonválasz dr. Szokol Pál úr válaszára. 



Hogy dr. Szokol Pál úr czikke csak hiányos kivonatban jelent meg, azt vele 

 együtt magam is sajnálom ; örömmel és érdeklődéssel veszem azonban azt a kije- 

 lentését, hogy az « alárendelten" előforduló porfir tényleges létezését minden két- 

 séget kizáró módon fogja bebizonyítani, mihelyt ezt az « István*, « Hercules » stb. 

 bányák újabb feltáratása megengedi. 



A Guttinra nézve szükséges vala szerzőnek fentebbi magyarázata, mert eredeti 

 értekezésében (Kárpát- Egyesület évk. 1885. p. 151) azt monda : «OligoJd(isz-ki-arcz- 

 trachit sok szabad kvarczczal. ElŐf. hely. a guttini (14c{3 mtr) tömegek ...» az 

 1433 mtr pedig csakis a Guttin csúcsára vonatkozhatik. 



Hogy a szerző által meghatározott kövületek jól voltak meghatározva, azt 

 Pethö megjegyzése után semmi okom kétségbe vonni ; de akkor másutt van a baj, 

 mert azt a szerző is be fogja látni, hogy a szarmáti rétegek fölött a mediterrán 

 nem következhetik. 



Végre ami a opropiliti>-et illeti, úgy látom, hogy nincsen kellőleg tájékozva 

 e kérdés felÖl, különben nem hivatkoznék kizárólagosan csak RicHTHOFEN-re. Azóta 

 igen sokan foglalkoztak evvel a kérdéssel és sokan nyilatkoztak pro és contra. 

 A vitát ma már befejezettnek tekinthetjük és a propilit nevét mint elavultat, de 

 jogosulatlant is, bátran kitörülhetjük a geológia, és egyszersmind a bányászat 

 nomenklatúrájából. 



Felhasználom ezt az alkalmat arra, liogy kronológiai sorrendben röviden 

 előadjam mindazokat a stádiumokat, a melyeken ez az ügy keresztül ment, any- 

 nyival is inkább, minthogy az irodalomban e kérdés megvitatása közben több. 

 részint helyes, részint téves adatot eddigelé rendesen elhanyagoltak. 



A <i propilit" elnevezés egy kitűnő búvártól, br. RicHTHOFEN-től ered. a ki 

 azt az irodalomba 1860-ban hozta be, teluít egy olyan időben, a mikor a modern 

 petrografiáról és mai segédeszközeiről még nem tudtunk semmit, s midőn részletes 

 geológiai megfigyelések nem állottak rendelkezésünkre. 



RiCHTHOFEN báró ugyanis <(zöldkőtrachit» ideiglenes elnevezése alatt olyan 

 zöldes színű, dioritokra emlékeztető kőzeteket foglalt össze,* melyeket a harmad - 

 koriak közül legrégiebheknek tekintett. Ezeket hosszú szünet után a harmadkor 

 elején megújuló vulkáni mííködés hozta létre, s a felsoroltakon kívül még egy 

 lényeges ismertetőjelük az ércztartalom. 



Külön csoportba foglalta ezeket a zöldkötrachitokat össze és elválasztotta az 

 általa u. n. «szürke trachitok»-tól, de még ugyanazon a lapon (l'2S.) megjegyzi, 

 hogy : «Derjenigo l'etrograph, welcher in streng systematischer Form die Gobirgs- 

 arten als Mineralgomenge aneinanderreiht, kann diesen Unterschied nicht gelten 

 lassen, und muss den Gesteinon boider Abtheilungen gloiche Stellung im geologi- 

 schen System anweisen*, - - miután azonban a geológiai momentumra, tehát ezen 

 csoport kőzeteinek állítólagos legrégibb tertifler korára fekteti a fősúlyt, így foly- 



