326 Dc SCHAFARZIK FERENCZ : 



kőzeteinek leírásánál a propilitet ismét szerepeltette, azonnal sietett az általa 

 1873-ban leírt erdélyi andeziteket újból áttanulmányozni, s daczára annak, hogy ő 

 már a priori híve volt a llicHTHOFEN-ZiKKEL-féle nézeteknek és azon volt, hogy 

 Erdély némely kőzetén a propilit-jelleget kimutassa, még sem- sikerült neki azt 

 teljes mértékben Erdély kőzeteire alkalmazni. Értekezésének végén kijelenti, hogy 

 az erdélyi trachitokra nézve ő az andezitet fogadná el mint főcsoport-nevezőt, a 

 propilitet pedig csak alcsoport-jelzőnek óhajtaná megtartani. Kiemeli különben 

 azt is, hogy Erdélyben az érezek nem csupán a zöldkőtrachitokhoz vannak 

 kötve, hanem hogy azok az andezitekben is előfordulnak. Ezzel csorbát ejtett a 

 propilit fogalmán, minthogy egyik jellemző fővonásának épen az ércztartalmat 

 tekintették. 



Hasonló szellemben nyilatkozott a selmeczi teléreknek egyik kitűnő isme- 

 rője, Pech Antal -M87cS-ban G. vom RATH-hoz írt levelében. A selmeczi felérek 

 szerinte elvet ődések által származott hasadékokon képződtek ki, s míg egyrészt a 

 zöldkőtrachit területén nemesekkel felváltva vannak meddő telérrészek, addig 

 viszont áthúzódnak a nemesek az u. n. szienitbe is. 



így állottak a dolgok, mikor Hussak E.-^ a bécsi földtani intézetben levő s 

 Helmeczre vonatkozó kőzettani gyííjteményt a petrograíia modern eszközeivel átta- 

 nulmányozta, ü kizárólag csakis a petrografiai alapra helyezkedett, s a kor tekin- 

 tetbevétele nélkül következő osztályozást tett : 



I. 11. 



amíibolpropilit augitpropilit 



kvarczamíibolpropilit kvarczaugitpropilit 



és hozzá teszi : «erst erneuerte Studien aber können entscheiden, ob ein höheres 

 geologisches Altér in der That beiden Gruppén oder nur der ersten zukömmt ; ist 

 letzteres dar Fali, dann sind die Augitpropylite nur zersetzte Augit-Andesite». Ezt 

 az egészen helyes mondatot pedig oly módon bővíthette volna még ki, hogy ha 

 az első csoport kora sem bizonyulna réginek, s ha kőzetei nem tartoznának a leg- 

 idősebb harmadkoriakhoz, akkor ezeket sem tekinthetjük egyebeknek, mint mál- 

 lott amfibol- andeziteknek, illetőleg dacitoknak. Hussak idézett mondatával tehát 

 elismeri azt, hogy valamely eruptív kőzetnek végleges és helyes elnevezésére szük- 

 séges még a kornak ismerete is ; a ki tehát ily kényes vitás esetekben úgy mint 

 Hussak csakis a petrografiai leírásra támaszkodik, az egyoldnluan jár el és annak 

 a helyes névadásra nincs meg a kellő biztos alapja. 



Daczára annak, hogy Szabó és Rosenbusch folyton küzdöttek a propilit 

 fogalom ellen, még sem apadt nagyon híveinek száma, s azok, kik mellette voltak, 

 főleg az amerikai viszonyokat tekintették egyik főbástyíijíinak, minthogy ott is 

 legrégibb harmadkori kőzetnek tartották. De egyszerre csak váratlanul romba 

 dőlt ez is, midőn Becker ^* kimutatta azt, hogy a projiilit nem önálló kőzet, 

 hanem, hogy sokféle ernptiv kőzet módosulhatott úgy, hogy az elváltozási ered- 

 ményben egymáshoz hasonlókká lettek, ennélfogva ö is indítványozza, hogy a pro- 

 pilit szó az amerikai terminológiából küszöböltessék ki, minthogy a zöldkő szó 

 régibb és jobb is és azt a trachitnál trachitzöldkőnek mondliatni. 



Legújabban a selmeczi traclútterületre vonatkozólag is jelent meg egy érte- 



