A PEiOPlLIT KÉRDÉSÉRŐL : 327 



kezes, nagyobb könyvének megelőzője De. Szabó JózsEF-től,^* a melyben a követ- 

 kező trachit-tipiTsokat sorolja fel : 



augit-trachit (andezit), normál, zöldkő, riolit, konglomerát és szediment ; 



biotit-labradorit-andezin-trachit (andezit), normál, zöldkő, riolit, konglome- 

 rát és szediment ; 



biotit-oi-toklasz-andezin-tracliit, normál, zöldkő, riolit, konglomerát és 

 szediment. 



Ezek a tipusok az ásványassociatión alapulnak, s mindegyiköknél meg van 

 különböztetve a normál-féleség mellett a zöldköves és riolitos módosulat, valamint 

 ugyanazon a típusnak a tufája is. Ezen osztályozás szerint történt az új bánya- 

 geológiai felvétel is Dr. Szabó József, Gezell Sándor és Cseh Lajos urak részé- 

 ről, a melynek eredményét tagtársaink egy igen szép térkép alakjában most mint 

 a ((Földtani Közlöny » mellékletét kézhez veendik. 



Dr. Szabó József e három tipus elsejét a szármáti és részben a pannóniai 

 rétegek emeletébe, másodikát a mediterránba, az ortoklasz-trachitot pedig a felső 

 eoczénbe és az oligoczénbe helyezi. 



A típusoknak petrografiai, valamint kor szempontjából való megállapítása 

 nem kizárólagosan Selmecz vidékén történt, mely tudvalevőleg harmadkori üle- 

 dékes kőzetekben nem igen bővelkedik ; hanem, miként ez másképen alig képzel- 

 hető a magyarországi összes trachitterületeknek tekintetbevételével, a melyeken 

 belül majd az egyik, majd a másik esetre találunk példákat. Messze vezetne ben- 

 nünket, ha mindazokat az eseteket felsorolnók, a melyekben újabb időben a magyar 

 geológok a trachitok korára nézve adatokat szolgáltattak. Szabó, Hofmann és Koch 

 urakat illeti meg e tekintetben a főérdem. 



A zöldköves módosulat képződésének okaira nézve meglehetősen egyezők, de 

 idejére nézve eltérők a nézetek. Ezen kérdésekkel szorosan függ össze az ércztelé- 

 rek képződése is, a mely a mai bányászati geológia legérdekesebb és legfontosabb 

 témáinak egyike. Ez alkalommal csak egy-két nyilatkozatot hozunk fel, a melyek 

 a legújabb időben erre vonatkozólag történtek. Inkeí Béla ^^ nagyági munkájának 

 német részében a trachit zöldkövesedését a telérek kitöltését megelőző processusnak 

 tartja. Szabó József hasonlóképen nyilatkozik.'-** Ó szerinte az érczimpregnáczió, 

 tehát az, ^a mit a bányász zöldkőnek nevez » egy régibb stádium, egy újabb stádium 

 pedig a telérképződés, a « melyhez az anyag az impregnácziói regióból keiül, ez egy 

 neme a hidato -metamorfizmusnak ». Ugyanez alkalommal változik át a friss kőzet 

 egyes ásványos elegyrészeinek hidratácziója által zöldkővé. 



Becker említett munkájában pedig arra az eredményre jut, hogy nem a 

 zöldkő az, mely az erezet szolgáltatja, hanem ugyanaz a tényező, a melynek folytán 

 az érezek a hasadékokban lerakodtak, idézte elő a mellékkőzetnek, a mi esetünkben a 

 trachitoknak a zöldkövesedését. Inket Béla munkájának magyar részében'(53. lapon) 

 igen szépen előadja, hogy Nagyágon a « zöldkőmódosulat legiellemzöbb kiképződése 

 épen csak a telérek szomszédságában található* és valamivel tovább, "hogy a 

 zöldkőmódosulás terjedése szerint nem úgy, mint a közönséges mállás, azaz nem 

 felülről lefelé, hanem a telérhasadékok regiójában alulról föl- és kifelé nyomult 

 előre : belső regionális metasomatismus, melynek forrása mindenesetre a mélység- 

 ben keresendő, a honnan az érczesítő anyagok is származnak » . 



Ezek a viszonyok engem is inkább arra a nézetre indítanának, melynek 



