334 IRODALOM. 



elemeit világosabban ismerte fel, mint elődjeinek bármelyike, és mélyen beható 

 tanulmányozás által különválasztotta a rokon kőzetfajokat. Ezek után remélhetjük^ 

 hogy a fáradsággal nyert eredményeknek felette pontos és részletCB térképezése 

 egyfelől sok fontos elméleti kérdés megoldását, másfelől ama ősrégi bányászat 

 okszerű fejlődését fogja előmozdítani. Inkey Béla. 



(29.) László E. D. : Mafjyarorszáqi agyafjok chemiai és mechanikai elemzése, 

 tekintettel ipari alkalmazhatóságukra. (Budapest 18S6. Kiadja a k. m. 

 természettudományi társulat 84 old, [magj^ar és német nyelven].) 



A mit a közéletben agyagnak nevezünk és a mi a technika különböző ágai- 

 nak nyers anyagúi szolgál, sohasem ama tiszta víztartalmú timföld-szilikát, melyet 

 a mineralogia e név alatt ismer, hanem mindig több-kevesebb alkália, mész, mag- 

 nézia, fémoxid stb. által tisztátlan keverék, sőt voltaképen nem is egyszerű ásvány ; 

 hanem kőzet, melyben maga a tiszta agyag csak alapanyagúi szolgál a belekevert 

 kőtörmeléknek, homoknak, szerves humózus anyagnak stb. E szerint az agyagnak 

 tulajdonságai, mint minden kevert kőzeté, első sorban az alkotó ásvány-elemek 

 khemiai és fizikai minőségétől ; másodszor ugyanazoknak viszonylagos mennyi- 

 ségétől és keverékük módjától függnek. Ha tehát valamely agyagnak minőségét s 

 esetleg használhatóságát nem csak gyakorlatilag, hanem a tudományos kutatás 

 értelmében is ki akarjuk deríteni, főkép ha azt akarjuk vele elérni, hogy a kuta- 

 tás eredményei más ismert agyagfajokkal való összehasonlításra szolgáljanak; akkor 

 szükséges, hogy először is a felhasználandó nyers anyagnak khemiai mennyileges 

 elemzését birjuk ; másodszor az úgynevezett mechanikai elemzés (iszapolás) által 

 az alkotó ásványelemek viszonlagos mennyiségét kimutassuk, végre égetési kísér- 

 letek által az agyag fizikai viselkedéséről szerezzünk tudomást. 



Hazánk földje a jóminőségű agyagtelepekben bővelkedik s köztük van sok 

 olyan is, mely a finomabb agyagiparra szükséges anyagot szolgáltathatja. Az ipar- 

 nak e nemei hazánkban az utolsó időben nagy lendületnek indultak, a mit az 

 18<S5-ki országos kiálhtás fényesen be is bizonyított. Iparosaink máris szorgosan 

 keresik és kutatják hazánk földjén az alkalmas agyagtelepeket, hogy velük pótol- 

 hassák a drága külföldi nyers anyagot. A czimben nevezett munka szerzője tehát 

 mindenesetre nagyra becsülendő szolgálatot tett a honi iparnak, midőn egyszerre 

 huszo7ihat magyarorazMii a{)}iagon ejtette meg a fent jelzett khemiai és mechanikai 

 vizsgálatot. Ez által ugyanis ezen részint már használatba vett, részint az alkal- 

 mazásra még váró nyers anyagok természete olyképen tűnik fel, hogy a külföldi 

 hasontermészetű vizsgálódásokkal összehasonlítva, a honi anyagok jósága és mire- 

 valósága biztos alapon felismerhető. 



A bemutatott munka első része, mely általában az agyag keletkezését és tulaj- 

 donságait magyarázza, továbbá a vizsgálatnál követett eljárást adja elő, bevezetésül 

 szolgál a második vagyis főrésznek, mely a 2() elemzés eredményeit tartalmazza. Itt 

 találkozunk hazánk legkitűnőbb tűzálló agyagaival, minő p. o. az aniuai agyagpala, 

 a bánlakai, révi, sonkolyosi és budai agyagok, továbbá a hires dubrinicsi porczel- 

 lánfölddel, a régi hírnévnek örvendező selmeczi pipagyártmiinyok nyersanyagával, 

 mely mellé még a huszti és a tapolczai pipa- és terracotta -anyagok sorozhatok, 

 végre még számos agyagfajjal, melyeknek eddig még szükkörű alkalmazása tex*mé- 



