.g 
BÖCKH JELENTÉSE. 
egy szép tervezetet, mely a földtan gyakorlati alkalmazásának más esetét 
illustrálja. MossisovicH ViLmos főmérnök csatornázási tervezete, mely a 
Vág, Nyitra, Garam és Ipoly szabályozásával egy óriási áradmányterületen 
öntöző és levezető csatornarendszert létesítene s így a földmívelés biztosítá- 
sára volna hivatva, lényegében földtani alapra van fektetve s azért a csatorna- 
hálózat tervrajza a vidék földtani térképére bevezetve volt látható. Csak 
azt kell sajnálnunk, hogy ez az áldásos munka még csak a tervezés stádiu- 
mában van és hogy a gondolat még nem talált  utánzásra az ország más 
részeiben. 
Mily fontos alkalmazást nyerhet a földtan a városok vízvezetéki terve- 
zeteiben, arról tanúskodnak nálunk különösen Sopron és Pécs városai és 
legújabban maga a főváros. A magyar geologok erre vonatkozó munkái a 
kiállított — de ki nem nyitott könyvekben rejtőztek, mint p. 0. BöckH JÁNos 
igazgató jeles munkája Pécs városának geologiai és hidrografiai viszo- 
nyairól. 
Midőn a földtan gyakorlati alkalmazásait vizsgáljuk, el nem mulaszt- 
hatjuk arra a fontos kapcsolatra is áttérni, mely a földtan és a mező- és 
erdő-gazdaság között a dolgok természeténél fogva mindig fennállott, de csak 
az újabb időben részesül kellő méltánylásban Európa művelt nemzeteinél. 
Talajismének nevezzük e kapcsolat összekötő lánezszemét. A míg a földkéreg 
legfelső rétegét, melyben a növények gyökereznek, keletkezése, anyagi össze- 
tétele, szerkezete, víztartósága szerint megvizsgáljuk, még a geologia terén 
állunk; mihelyt pedig benne a növényélet chemiai és fizikai feltételeit 
kutatjuk, a mezőgazdasági tudományok terére lépünk át. Világos, hogy a 
kutatás két iránya egymástól függ, minthogy a felső talaj chemiai összetétele, 
fizikai szerkezete és domborzata egyenesen az altalaj minőségének követ- 
kezménye, ez pedig a földtani fejlődésben leli magyarázatát. Ez az okoskodás 
a nyugati államokban már évtizedek óta a földtani kutatás és a mezőgazda- 
sági talajvizsgálás között szoros összefüggést hozott létre, melynek világos 
kifejezéseként a német, franczia, svéd, belga stb. agronomiai földtani térké- 
peket tekinthetjük. De nálunk — a kiválóan földmivelő országban — hol 
találjuk e fontos törekvés nyomát ? 
Itt mindjárt meg kell jegyezni, hogy a talajisme magában véve nem 
nevezhető a magyar tudományos kutatás parlagon heverő mezejének, sőt, a 
mit a kiállításon e fajta tárgyakból láttunk, a mellett tanúskodik, hogy a. 
termőtalaj szakszerű vizsgálata nálunk is a tudomány követelményeinek 
megfelel. A magyaróvári gazdasági akadémia, a selmeczi erdészeti akadémta , 
a debreczeni, kolozs-monostori, keszthelyi, kassai gazdasági tanintézetek, az 
érdiószegt vincgellérképezde és a budapesti állami vegykisérleti állomás igen 
tanulságos gyűjteményekben mutatták be a fel- és altalajmintákat, talajképző 
kőzeteket és ezeknek mállásterményeit, többen földtani térképeket is mellé- 
keltek. De valóságos agronomiai talajtérképeket geologiai alapon nem láttunk a 
