)() TÉGLÁS GÁBOR: 
I. A petroszi csontbarlang. 
( Hunyadmegyében.) 
Míg a Közép-Marosvölgyet kisérő mészszirtek nagyszámú barlang- 
jaiból egyetlen egy se örvendeztetett meg idáig a barlangi medve ( Ursus 
spelaeus, BLumB.) maradványaival; az Érezhegységtől egészen távol, a déli 
Kárpátokat szegélyező krétakorú mészvonulatnak a Strigy és Zsilvölgy 
közé eső szakaszában Petrosz falunál végre Hunyadmegye területén is 
sikerült egy valódi csontbarlangot felfedeznem. 
A hátszegi medenczéből a Zsilvölgy felé haladó piski-petrozsényi 
szárnyvonal krivadiai állomásáról, ott hol a Strigy nyugati irányát hirtelen 
éjszakira változtatja, festői mészszirtek közé kell bemélyednünk. Az egy- 
más ellenébe meredeken kimagasló sziklák közt a sebesen tovairamló 
Strigy-meder mentén vezet el ösvényünk. Petrosz falunak szétszórt házai 
közül kiérkezve, Jó magasból rögtön egy barlang ötlik szemeinkbe; csak- 
hogy azt megközelítni még nem sikerült. Fennebb folytatva vándorlásun- 
kat, a Sipotuluj nevű zuhatag állít meg s azután a jobb parti meredeken 
fel sűrű bozótban vár még utunk nehezebb része. Csaknem a széles hom- 
lokzattá alakult tetőzet alatt nyilik meg a nép által (raura Pojent néven 
emlegetett barlang, melyet én a déli Kárpátok fáradhatalan buvára, ÍNKEY 
Béna geologus neve alatt kivánok az irodalomba bevezetni. 
A keskeny sikátorral kezdődő barlang végső szakasza pinczeforma 
üregként tárul fel, hová már elébb egy aknaszerű bemélyedés hatol alá. 
A környék pásztorai ágas-bogas fasudarakon szállnak le abba s mi is ezt a 
módot követtük, míg nem sikerült a sokkal biztosabb és kényelmesebb 
aknabejáróra rábukkanni. Ugy a bevezető sikátor, mint a hátsó tág üreg 
tele van a cseppkövesedések minden változatával s főleg a pinczeüreg bol- 
tozatáról festői diszletekként csüngnek alá a stalagtitképződések különb- 
nél különb alakzatai. A lepotyogó vízcseppek lassú munkája szintén ter- 
metes oszlopokat s szoborforma, csoportozatokat eredményezett. A barlang 
hossza 91 meter ; légköre egészséges s a hátsó részben 87 C. hőmérsékletet 
mutat, a mi a nagy magasságban uralkodó átlagos évi temperaturának 
megfelel. Keletkezésére nézve ke- és betörési barlangjaink közé sorolható. 
A zivatarok elől ide vonuló pásztorok, úgy látszik, a denevéreket elriasz- 
tották belőle. 
A pinczeüreg barlangi iszapjában találni az Ursus spelaeus csont- 
jait. Ezek összevissza forgatva ágyazódtak be s úgy e körülmény, mint a 
nagyobb esontok hiánya ; az ízfejeken mutatkozó kopások, horzsolódások 
arra a feltevésre utalnak, hogy nem e helyen elhúnyt állatok maradvá- 
nyaival állunk szemben, hanem távolabbi üregek, felszíni ravaszlyukak 
(dolinák) szolgáltatták ide nagyobb vízáradások idején áldozataikat. Épen 
