HAZÁNK DÉLVIDÉKÉNEK KÉT ÚJ CSONTBARLANGJA,. 21 
azért innen teljes csontvázzal nem kecsegtethetjük magunkat, bár más- 
különben végtagi csontokban, borda-függelékekben és csigolyákban nagy 
bőséget találunk. 
A csontok minősége és nagysága igen változó korbeli medvéket kép- 
visel s a fejlettebb egyének csontjain is némely, a nemi és évszaki behatások 
pathologiai tünemények okozta eltérések észlelhetők. A barlang ásatása 
befejezve nincs ; de máris az erdélyi részek nem épen nagyszámú csontbar- 
langjaihoz u. m. az oncsászai, homoródalmási, bedellői (Toroczkó mellett), 
batizpolyanáihoz sorolhatjuk. 
A részletes leirást s a csontok méreteit a m. tud. Akadémia állandó 
természettudományi bizottságához, mint a melynek szives segélyével vége- 
zém kutatásaimat, volt szerencsém a megfelelő rajzok kiséretében beter- 
jeszteni. 
II. A Buhuj (Bagolyvár) csontbarlang. 
( Krassó-Szörénymegyében. ) 
Az erdélyi Határkárpátoknak az Alduna felé kanyarodó nyulványai- 
val párhuzamosan az Alföld keleti határfalául kimagasló Szementk- Plesuva 
hegységben, Stájerlak-Anina ikerhelységek határában kell az általam meg- 
látogatott másik csontbarlangot felkeresnünk. A Miünis (hajdan okmányi- 
lag Ménes) és Karas folyók vízválasztójáúl szolgáló mészlánczolat épen a 
stájerlaki hasadék keleti szélén a Buhuj nevű pataknak természetes átjárót 
nyit, ily módon hozva létre a patakról és lakóitól elnevezett barlangot. 
Ezt a patak kezdetben egész szélességében kitölti, úgy hogy csakis hidlá- 
sokkal hatolhatunk be. Tovább haladva kanyarulatai kiöblösödnek s egy 
ilyenből kerültek napfényre a barlangi medve csontjai. Még 1875-ben egy 
társas kirándulás idején vitte volt BARRE A. osztr.-magy. államvaspályatár- 
sulati igazgató az első mutatványokat a bécsi földtani intézetnek s e gyüjtés 
érdekességét kiválóképen fokozza egy havasi kecske ( Capra ibex ) koponya- 
töredéke. Mindezekről HoERNes R. sietett jelentését a bécsi csász. kir. 
földtani birodalmi intézet közlönyében megtenni." 
Az általam 1882 nyarán megvizsgált medvecsontok közül egy kopo- 
nyarészletet emelhetek ki. Dr. HoERwEs R. három koponyatöredék felett 
a zésdbte tanulmányát, melyek közül az első hossza 0749 "7, a másodiké 
7 "V; míg az általam látott példány 0-45 "7 -re értékelhető. A függőleges 
Fosneátsó ugyanezen sorrendben 0-2, 0-215 és 07182 "/ vagyis a nagyobb 
hosszúság csekélyebb magassággal és megfordítva szokott jelentkezni, a 
- Verhandlungen der k. k. geologisehen Reichsanstalt 1875. p. 339. — A m. 
kir. földtani intézet gyüjteményében is van egy szép koponya a hozzátartozó fél 
állkapocscsal, melyet 1884-ben az osztr. magy. államvasúttársaság aninai tiszttartósága 
ajándékozott ide (1. Földt. Közl. XV. k. 232 Il.) A szerk. 
