AVALAI HIGANYBÁNYA. 157 
ne ismerné, és a ki HoFMANN FÉLIx szerb királyi bányatiszt nevét máskép, 
mint a tisztelet legőszintébb kifejezésével említené. 
És az avalai higanybányászat első sorban szintén neki köszöni létét. 
A Belgrádot Nissel összekötő első szerb vaspálya építése alkalmával 
talált egy vasuti mérnök 1882 november havában a Hipanj folyó medrében 
Ripanj községe mellett egy cinnabaritot tartalmazó guarzhőmpölyt. 
Ezen lelet arra birta HoFrFmaww urat, hogy 1883 tavaszán Ripanj vidé- 
kén földtani tanulmányokat tegyen és a guarzhömpöly eredete után kutasson. 
A  Ripanj-folyóba éjszakról beszakadó patakok medrében felfelé 
haladván és hasonló hömpölyök mind sűrűbben jelentkezvén, mindinkább 
éjszak felé nyomúlt, míg végre ugyanazon év május havában sikerült két 
hatalmas — a nép nyelvén wmala sztenáv-nak , (kis szikla) és ezsuplja- 
sztenáv-nak (üres szikla) nevezett — guarzsziklára akadnia, melyek szintén 
cinnabaritot tartalmaztak. 
Az általa közelebbről megejtett vizsgálat folytán kiderült, miszerint a 
Zsuplja-sztena üregei hajdani — még pedig tűzzel eszközölt — bánya- 
míivelésnek köszönik létöket, mely körülbelől 30 méterre hatolt volt a 
mélységbe. ú 
Mely időből való legyen ezen bányamíiívelés, ennek meghatározása 
lehetetlen, de annak rendkívül régi korára utal egy pár a bányaüregekben 
talált felette durva munkájú, roncsolt cserépedény. 
HOFFMANN úr ezen rendkívül fontos tapsztalásairól kormányának jelen- 
tését beterjesztvén, ez lemondott az őt megillető bányamívelési jogról, és 
az ez iránti engedélyt egy tekintélyes, tisztán belgrádi lakosokból álló 
társulatra ruházta át, mely bámulatos erélylyel és kitartással hozzáfogott a 
kutatási és feltárási munkálatokhoz, melyeket a társulat több kiváló tagjának 
kíséretében HoFFMANM úr vezetése mellett a múlt év augusztus közepén meg- 
látogathatni alkalmam nyílt. 
Dr. GgoppEck V. CUlausthalból, a ki két évvel előttem látogatta 
meg az avalai higanybányát, volt az első, a ki ezen czím alatt: eleber das 
Vorkommen von (Juecksilbererzen am Avalaberge bet Belgrad in Serbiens 
a Zeitschrift für Berg-, Hütten- und Salinenwesen XXXIII-dik kötetében 
ismertette meg körülményesen az avalai higanybánya viszonyait. 
Természetes, hogy GRODDECK úr fontos munkájára támaszkodva részern- 
ről közleményét csakis az 1884£ óta nyert tapasztalatok alapján egészíthet- 
tem ki. 
II. Az avalai higanybánya környékének földtani viszo nyai. 
Belgrádtól 20 kilometernyire délnek emelkedik ki a rendkívül regé- 
nyes fekvésű, gyönyörű erdővel borított és egy impozans várrommal diszí- 
tett Avalahegy 320 meternyire a tenger főlé. Tetejének kőzete kövület- 
