A TURÁNI MEDENCZE. 169 
első látásra nagyon nehéz felismerni köztük az összefüggést, holott az egyik a má- 
siknak közvetetlen folytatása. 
A kagylómész-rétegek s az egész kagylópadok, melyek millió és millió har- 
madkori puhatestű állat héjjainak köszönik létöket, nyugot felé úgyszólván tel- 
jesen megszünnek, vagy csak elvétve merülnek fel kisebb vékónyfalu kagylókból 
keletkező halmazokban. 
A keleti részen szereplő s nagy területet felölelő hatalmas lősztelepek a 
continentalis futóhomoknak adnak helyet, melynek közepette csak elszórt terüle- 
tekben lép fel a lősz. 
A folyóvölgyek és tavak hatalmas görgetegei és conglomerátai helyett finom 
iszapot, homokot, agyagot és sós mocsárt találunk. A. szerves élet változatos, a 
kultivált oázisok bő s a lakosság sűrű voltát a szerves életben nyilvánuló egyhan- 
gúság, az oázisokban és a népességben mutatkozó nagy hiány váltja fel. Valószínű, 
hogy hasonló különbséget tárnak fela délnyugoti s a déli határszélek is, noha az 
sincs kizárva, hogy az eltérés kisebb fokú. Az egyikből a másikba való átmenetel 
annyira fokozatos, hogy a turáni medenczéről való mai ismereteinkkel nagyon 
nehéz megvonni köztök a határt. 
A turáni medencze geologiai alkotására vonatkozó észlelések a következők- 
ben foglalhatók össze. : 
A főszerep a harmadkori és a kréta-rétegeket illeti, melyeknek közepette csak 
elszórtan, inkább izolált szigetek alakjában lépnek fel a palaeozoi, a metamor- 
phicus és a kristályos kőzetek. Az elsők az egésznek mintegy 95"/o-át, az utóbbiak 
körülbelül 5"/0-át teszik. Az utóbbiak főleg a medencze határszélén, továbbá a 
szyrderjai medenczét az amuderjaitól elkülönítő Kyzyl-kumon jelentkeznek. 
Metamorph és massiv kristálykőzeteket találunk a Mugodsar pusztáján, diorit- 
szigetet a Csegana folyón, palaeozoi meszet a Karatauban. A keleti határszélen 
ezek a kőzetek egészen elszigetelten bukannak a felszínre. Így például az Urda-basi 
hegyek tertiür piros conglomerátoktól körülvett devon-mészből, márványból és 
pados elválású gránitból állanak. A Kazakurt hegység is nagyon érdekes pont. 
Hatalmas és sok kövületben bővelkedő karbon-mészkövön kívül előfordul benne 
a melaphyr s a teschenit a megfelelő tufákkal. Chodoentnél a Mogol-tauban szerepel 
a nagyszemű syenit, a syenit-porphyr, a diabas és a porphyrit. Ferganaban a Kara- 
tas hegysort a metamorph pala s a tömött diabas képezi. Szamarkandon túl a Kar- 
nak-hegyekben fellép a pala és a diorit, a ferganai Vaskapunál pedig a palaeozoi 
mészkő. Hasonló szigetcsoportokat tár elénk a Kyzyl-kum. Így a Szultan-uis-dagon 
előforduló kőzetek (calcit, gneiss, granit, diorit, porphyrit) lényegesen elütnek a 
tiensániaktól, a mennyiben jobban metamorphosak, mint emezek ; a granitok például 
közelebb állnak az uraliakhoz, mint a miket a Tien-san nyújt. Kristályos kőzetek 
(granit porphyrit-erekkel) bukkanak felszínre Krasznovodszk körül a Balkhán- 
hegyek folytatását képező Kurenin-dagban. 
A kristályos, metamorph és palxozoi kristályok után a keletkezés régiségét 
tekintve, a jura-systema következik, melyben a jura, rhüt és trias florájára 
emlékeztető növény-maradványok találtatnak. A jura rétegei bárha kevéssé vannak 
is elterjedve, mégis fontosak, mert kőszenet zárnak magokban. (A Bada és Szajram 
folyók medenczéjében és Ferganában). 
A kréta és a tertiür rétegek képezik az uralkodó kőzeteket; vastagságuk 
