180 MUSKETOV V. J.: 
földtől, a nagyobb szeműek azonban csak a föld szinén ugrándoznak. Ez utóbbiak 
seregében találhatók egy vagy két mm. átmérőjű szemek is. Ez az ugrándozás, 
tovagördülés mindaddig tart, míg kő, rög, bokor, szóval valami akadály nem állja 
útjokat. Mihelyt gátra bukkannak, a kő vagy más akadálynak a széltől elfordított 
oldalán, tehát a gát mögött, legottan gyülekezni kezdenek a szemek és csakhamar 
kicsiny barkhánt raknak le, melynek sajátságai teljesen elütnek a nagy bar- 
khánéitől. A Kyzyl-dsuzgan nevű növénynek minden ágacskája alatt a széltől 
elfordított vagyis a délnyugoti oldalon elnyújtott homokrakás keletkezett, és az 
előbb bokros felszin immár halmossá változott. Sajátságos, hogy nem a szél felé 
fordított, hanem a széltől elfordított oldal a hosszukás és lankás, mig a szél felé for- 
dított oldal meredek, rövid s a gátat képző testhez lapuló. A további növekedés 
egyre magasabbakká és hosszabbakká teszi az ifjú barkhánokat, és az egyes rakások: 
homokrendekké alakulnak. Midőn a barkhán magassága és szélessége megütötte az 
akadályt képező bokor magasságát és szélességét, oldalain szárnyak támadnak ; 
aztán körülölelik a bokrot, egyesülnek a szélnek fordított oldalon, de nem közve- 
tetlenül tapadnak a bokorhoz, hanem attól kissé távolabb. Megesik, hogy a követ- 
kező szélroham elpusztítja az eddigi művet s szétszórja a homokot, de ha ereje 
fokozatosan csökken, a széltől elfordított oldalon levő eme kis töltés egyre növek- 
szik, mind szélesebbé és magasabbá válik, végre betölti a közte s a bokor közt 
találtató ürt és összeolvad a szélnek fordított oldalon levő csoporttal. Ettől a percz- 
től kezdve a széltől elfordított lankás DNy-oldal fokozatosan meredekké, az erede- 
tileg meredek, a szélnek fordított oldal pedig lankássá leszen, s a barkhán készen 
áll. További fejlődése már csak méreteinek gyarapodására szorítkozik. 
A barkhánok keletkezésének ilyetén módját észlelte MuskErov a Kyzyl-kumon, 
a Biangak-kutaktól a Kosz-kudukhoz vezető uton, több óráig tartó éjszakkeleti szél 
fúvásakor. Vihar alkalmával Kyzyl-kumszerte mindenütt képződnek ily kis barkhá- 
nok, melyek olykor ily befejezetlen állapotban maradnak is ; sok azonban tökéletes 
barkhánná növi ki magát, végre sokan összeolvadnak s együttesen képezik a barkhánt. 
Ha a kis bokor helyett természetes töltés képezi az akadályt, a homok arra rakódik 
le s alakjához képest csupán körrajza mosódik el kissé. Ebben az esetben a homok- 
buczkák alakja rendkívül változatos és függ a töltésnek vagy lánczolatnak a szél 
irányához viszonyított irányától. Ha a töltés iránya a szél irányára merőleges, a 
lánczolat nem lesz symmetrikus lejtőjű, míg a szélnek fordított oldal lankás és hosszu- 
kás, a széltől elfordított pedig meredek és rövid ; a két lejtőt élesen elválasztja egy- 
mástól az egyenes csúcsvonal. Ha pedig a töltés iránya megegyez a szél irányával, 
a láncz végre is egyforma lejtőjű, gömbölyű, lapos vagy pikkelyes csúcsú fog lenni. 
E két szélső eset közt igen sok az átmeneti alak, a mint ehhez vagy ahhoz a szélső- 
séghez közelednek vagy távolodnak. Typikus kúpos vagy félholdalakú barkhán 
csak sík alapon képződik. 
Az Amu-derja jobb partján, Usztyk és Kabakly nevű helységek közt, az úgy- 
nevezeit Dsideli vagy Dsigdali tugájon (árteren) gyönyörűen kifejlődött barkhá- 
nok találtatnak. A folyó jobb partja itten különben is szép feltárásokat nyujt. Itt 
látja az ember a sötétbarna márga, a zöld agyag, a fehér és részben márgába 
átmenő meszes agyag rétegeit. Élénk szinök már messziről elárulják. A szakadékos 
part három km.-nyire húzódik s fokozatosan alacsonyodik. E rétegeket, melyek 
harmadkorúak, de meglehet, hogy régiebbek a tertiür systemáknál, valamint a 
