A TURÁNI MEDENCZE. 181 
föléjük diskordánsan települő téglaveres homokkövet szinte teljesen feldúlta, illető- 
leg szétfujta a szél; rétegeiből csak foszlányok maradtak, míg a nagy térségen a 
szeri-száma nélkül való, rendkívül szabályos barkhán duskálkodik. 
A barkhánok homokja petrografiai tekintetben azonos a tertiür homokkő- 
vel. A piszkos-sárga szinű homok a guarz, továbbá a sok helyütt erősen elkaolino- 
sodott földpát és márgarészek egyenletes szemeiből áll. A. szemek erősen gömbö- 
lyűek, nagyságuk nem több 0-1 mm.-nél ; sósavval leöntve pezsegnek. A barkhánok 
alakulása épen úgy mint idomuk is azonos. Az ormok iránya jobbadán ÉNYy (8 1); 
a lankás oldal ÉK-nek (21) fordul és 10—13? szöggel hajlik, a meredek oldal 
DNy-nak (2 2) tekint 409-ig terjedő rézsűvel. Az ormok hosszúsága 10—13 m. közt 
változik. Minél rövidebb a barkhán gerincze, annál rövidebbek szárnyai is, de 
annál jobbra behajlók s a barkhán annyival emlékeztet a patkóra. A patkó- 
alak nem ritkán úgy is keletkezik, hogy két szomszédos barkhán egybeolvad, 
a köztük volt mélyedés teljesen megszünik s a két félholdszerű barkhán egygyé 
leszen, melynek hossza most már kétszer akkora, de magassága marad a régi. 
Ilyen ikerbarkhánok gyakoriak, de hogy kettőnél több olvadjon egybe, az már nagy 
ritkaság. A nagy terjedelmű Dsidelin Musxkerov egyetlen hármas barkhánt talált 
s az se volt tökéletes, mert az egyik barkhán nagyon kicsiny volt a más kettőhöz 
viszonyítva. A többszörös barkhánokban mutatkozó hiány oka nyilván abban kere- 
sendő, hogy a mozgó levegő egyes részecskéinek hajtó ereje egyazon síkban is vál- 
tozó ; minden szélnél az egyes levegőrészecskék sebessége, következőleg ereje kis 
területen, a szél irányára merőleges síkban sem egészen azonos. A nagyobb sebes- 
ségű levegőáram tovább szállítja a homokszemeket mint a csekélyebb sebességű; 
ennek folytán a csekélyebb sebességű szélnek megfelelő barkhán úgyszólván elma- 
rad az első megett, azaz különálló homokhalmok támadnak, de nem fog szár- 
mazni a barkhánok hosszú lánczolata. Ebből kiviláglik, hogy két barkhán egyesü- 
lése még képz elhető, mert ormuk nem annyira hosszú, hogy ennek mentében a 
szél erejében észrevehető változás álljon be, kivált ha a barkhánok nem első rendű 
nagyságúak, mint tényleg úgy is van, azaz: ha a kettős vagy ikerbarkhánok min- 
dig két nem nagynak egyesüléséből erednek. Azonban hármas barkhán ily viszo- 
nyok közt nem képződhetik, mivel a hármasnak gerincze már annyira hosszú, hogy 
különböző gyorsaságú áramlatnak tétetik ki, mitől a barkhán egyes helyeken 
sebesebben fog keletkezni mint másokon, és a hármas barkhánnak egyik tagját 
előbb fogja szétrombolni a szél, hogysem érkezésök volna az egyesülésre, mint ez 
észleltetett is a Dsidelin talált egyedüli hármas barkhánon, melyben az egyik úgy- 
szólván szét volt hordva, míg a más kettő egyforma nagyságú vala. Előttük egy 
magánosan álló nagy barkhán képződött, mely bizonyára a szétrombolt harmadik- 
nak köszöni létét. 
Mint említve volt, a barkhánok magassága változatos és a legkisebbtől 30 m. 
magasságig váltakozik ; de a nagy többség magassága 9—12 m. közt ingadozik. 
A Dsidelin találtató nagyszámú barkhánokból MusgkErov mintegy hatvanat 
megmért ; a főbb eredményeket a következőkben foglalja össze : 
