HEGYI KÁTRÁNY ÉS KŐOLAJ. 321 
együtt, mire aztán kihuzzák és előbb lecsurogtatva róla a vizet, majd pedig 
edény fölé tartva kezeikkel préselik ki belőle a rátapadó kátrányt. 
A víz és a hegyi kátrány fajsúlyai (0.935—0.96) közt levő csekély 
különbség folytán kiválik ugyan a kátrányból az edénybe esetleg még bele 
jutott víz, de előbbinek sűrű volta, valamint az a körülmény, hogy a kát- 
rány már csekélyebb hőmérsékletnél is megmerevedik, megakadályozzák a 
víznek tökéletes kiválását. 
Az ily módon nyert kátrány, mely minden további feldolgozás nélkül 
kocsikenőcs gyanánt használtatik föl, még 259/0 vizet tartalmaz. A hegyi kát- 
ránynak a víztől való tökéletes elválasztására itt is a gőz hatásához kellene 
folyamodni. 
A hegyi kátrány kiszivárgása változik naponta 2—6 literig, és mennyi- 
sége függ az időjárástól, a mennyiben nedves időben az olaj szivárgása álta- 
lában fokozódottabb. 
Maryasovszxxy, ki szintén figyelmeztetett a hegyi kátrány kiszivárgásá- 
nak rendetlenségére, a kisebb vagy nagyobb víznyomás segítségével magya- 
rázza ezt a tűneményt, mely szerinte azon rétegekre nehezedik, a melyekben 
az olaj képződik. 
Ez a feltevés részben okadatolva van, de sok helyen, a hol a petroleum 
egyáltalában víz kísérete nélkül lép föl, a tapasztalat arra tanít bennünket, 
hogy főleg a légnyomási viszonyok azok, melyek az olajkiszivárgás különböző 
fokát föltételezik. Az olajrészecskék kiszivárgásával majdnem mindig az olaj- 
gázok kiömlése is jár karöltve. Ha eme gázoknak feszereje a föld alatti üre- 
gekben elég nagy arra, hogy a rá nehezedő víz- és légnyomást leküzdhessék, 
akkor kiszabadulva, mechanikai módon magukkal ragadnak legközelebbi 
környékükből olaj- vagy kátrányrészeket is. 
Minthogy azonban vizet átbocsátó kavicsrétegeknél, tehát változatlan 
vízmagasság mellett, a víz nyomása is változatlan marad, úgy csakis annyi- 
ban ismerhetjük el befolyását a kőolaj kiszivárgására, a mennyiben meg- 
szaporodott vízmennyiségek mellett egyes földalatti üregek, melyek addig 
talán szárazak voltak, most vízzel telnek meg, minek következtében a netán 
bennök foglalt olaj kiszoríttatik. 
A parasztok, a kik a kőolaj gyűjtésének jogát Festetich gróftól állító- 
lag 30—40 forint évi haszonbérért megszerezték, elfuvarozzák azt Horvát- 
országba és Stiriába, a hol literenkint 20 krjával eladják, mi tekintve, hogy 
még a leggazdagabb nyers petroleumért sem ennyit sehol nem fizetnek, 
valóban igen magas árnak mondható. 
Tudva van, hogy Magyarországon a petroleum és a hegyi kátrány 
bányászása a bányaregáliákhoz tartozik, úgy, hogy ennélfogva a pekleniczai 
kátrány termelése is csak bányahatósági adományozás alapján enged- 
hető meg. 
A mi ezek után eme bitumen eredetét illeti, nem hiszem, hogy téved- 
Földtani Közlöny, XVII. köt. 1887. 91 
