[tv 
[ev] 
00 
GERMANIUM ÉS AUSTRIUM, 
leten keresztül ujolag kénhydrogengáz vezettetik, vagy ha a fémek kénammo- 
niummal választatnak le, s ha a csapadék a kénammoniumos oldattal a kénammo- 
nium elbontásáig a levegőn áll, s ha a csapadék mindig közömbös eczetsavas 
natriumoldatból kénhydrogengázzal leválasztatik, oly csapadék keletkezik, mely 
Cu-, Pb-, Zn-, Cd-, T1-, Fe-, Ca-, Mg-, Aus- s kevés aluminiumot tartalmaz. 
E fémek a vizes chloridoldatban a szikraspektrumban ki lettek mutatva. 
Ezen kénegek forró sósavban feloldva, bepároltattak s híg sósavban föloldva 
Hogy a föntebbi fémektől az austriumot elválaszthassuk, a chloridokhoz 
fölös natriumhydroxydot adunk, a csapadékot megszűrjük s a szürlethez gyenge 
melegítés közben kevés natriumkéneget adunk, a keletkezett sulfidokat lefiltrál- 
juk, a leszűrt oldatban az austrium van. Ha ezen oldat addig áll a levegőn, míg 
carbonattá alakult, úgy az austrium egy része kénnel együtt leválik, egy része 
oldatban marad. 
Az ily módon leválasztott austrium egy minimalis mennyisége esetleg tisz- 
tán nyeretett. A chlorid-oldat szikraspektruma a natrium-vonalon kívül (D — 100 
a szerző skálájában) csak két az austriumra jellemző vonalat adott a spektrum 
ibolyaszínű részében, a vonalak szerző skálájának 183 és 196-nál fekszenek. 
A 183-nál fekvő vonal az austrium fővonala. 
Ha az austriumot tartalmazó alkalikus oldatot eczetsavval gyengén túl- 
telítjük, egészen bepároljuk, vízben oldjuk, akkor ezen oldatból kénhydrogengáz az 
austriumot leválasztja. A leválasztás azonban nem tökéletes úgy, hogy a csapa- 
dékról leszűrt oldatot újolag kell bepárolni, vízben oldani és kénhydrogéngázt rajta 
keresztül vezetni. A csapadék austrium mellett nyomokban még Cu- és Pb-ot 
s különösen Zn-ot tartalmaz, úgy hogy az elválasztást minden esetre ismételni 
kellene. 
Úgy látszik, hogy az austrium legnehezebben a Zn-tól választható el. A lán- 
got nem festi, de chloridoldata kitünő szikraspektrumot ad. 
Szerző az austrium két spektrumvonalának hullámhosszát meghatározta 
s e szerint az Aus a (fővonal) 4 — 4165, Aus 8, 2 — 4030. Az eddig ismert fémek 
közől egyik sem mutatja ezen vonalakat. 
Így A.J. ÁwGsrgömnek a normál napszínképet ábrázoló atlasza az Aus c 
(4 — 4165) körül fekvő részében csak vas és titan-vonalakat mutat; azonban 
e két elem a megfigyelt színképi vonalak magyarázatára nem szolgálhat, mert a 
titan, mely az orthitban ugyan előfordul, egész más módon választatott le mint 
az austrium s a titan chloridja a szikraspektrumban e két vonalat nem mutatja. 
Azonban AwxGsrgöxm atlaszában a napszínképének említett részében három 
nem identificált vonal van, t. 1. : . — 4155, 4 — 4160 és ) — 41647, ez utóbbi az 
austriuméval megegyezőnek vehető, ugyanis Aus a 4 — 4165. 
Ennek ellenében LEcoo DE BorsgaupRaw (Chem. Centralblatt. XVII. 28. p. 
516. 1886) azt mondja, hogy LINNEMANN austriuma chemiai sajátságai — előállí- 
tási módja — valamint szikraspektruma szerint nem volna egyéb, mint gallium, 
melynek kis mennyisége az orthitban foglaltatik. 1Ea je 
