68 T. ROTH LAJOS : 



tétben érdekes németországi vidékeken geológiai kirándulásokat tegyen. így 

 tehát szaktudomáuyail)an való ismereteit mindinkább bővíteni igyekezett. 



Heidelbergljen azonban Bu.nsen és Kirchhoff tanárok vezetése alatt 

 különösen a végy- és természettannal foglalkozott, és Kirchhoff nagj' előzé- 

 kenysége folytán annak saját fizikai mtiszobájában dolgozhatott. Ekkor tel- 

 jesíté ö tanára megl)izása folytán ama megfigyeléseket, melyekről az 

 (G. Kirchhoff) a berlini Akadémiában 186:::^ november 20-án tartott felol- 

 vasásában megemlékezik, és mely felolvasás ((Untersuchungen über das 

 Sonnenspectrum und die Spectren der chemischen Elemente» czíme alatt, 

 mint e közlemények 11. része, az wAbhandlungen d. königl. Akademie der 

 Wissensch. zu Berlin » 1SG2 évfolyamában 18G3-ban megjelent. Ezen érte- 

 kezéshez mellékelt és Hofmann KÁROLV-tól rajzolt két táblában (la és III.) 

 Hofmann megfigyeléseinek eredményei le vannak téve. Az értekezés 

 228 — 229. lapján Kirchhoff a következőt mondja: oAusser den Elementen, 

 derén Spectren ich beobaehtet habé, hat Herr Hofmann noch die folgenden 

 Metalle untersucht: Kálium, Rubidium, Lithium, Cerium, Lantban, Did3'm, 

 Platin, Palládium und eine Legirung von Irídium und Paithenium» — es a 

 230. lapon: «Die Wahrscheinlichkeit, dass Nickel in der Sonnenatmospháre 

 sichtbar ist, ist bedeutend vergrössert durch viele Coincidenzen, die Herr 

 Hofmann zwischen Nickellinien und dunkeln Linien des Sonnenspeetrums 

 beobaehtet hat. . . Für die Spectren von Baryum, Kupfer und Zink sind neue 

 Coincidenzen mit dunklen Linien gefunden, welche die Anwesenheit dieser 

 Elemente in der Sonnenatmospháre bestátigen. Auch bei Strontium und 

 Cadmium hat Herr Hofmann einigc Coincidenzen beobaehtet." 



1863 január 29-én Hofmann Károly bölcsészeti tudorrá avattatott fel 

 és Heidelberget elhagyván, még az év nyarán Bécsbe ment az ottani föld- 

 tani intézethez, melynek vágvölgyi földtani felvételeiben augusztus és szep- 

 tember havában Hauer Ferencz és főleg Stache Guido oldala mellett mint 

 önkény tes buzgón részt vett. Ez alkalomból az intézet « levelezői » sorába 

 vétetett fel, melyek közt neve már a «-Jahrbuch stb." 13. kötetében (1863) 

 szerepel. 



Még az év (1863) őszén pályázott dr. Hofmann a budai műegyetem- 

 nél megürült ásvány- és földtani tanszékre, melyre ö császári és ajiostoli 

 királyi Felségének 1 864 évi augusztus 0-án kelt legmagasabb elhatározá- 

 sával rendes tanári minőségben ki is neveztetett. Tanszékét elfoglalva, 

 azonnal arról kellett meggyőződnie, hogy mily fölötte szerény segédtanesz- 

 közök állanak rendelkezésére; ez okból az akkori m. kir. Helytartótanács- 

 hoz pénzsegély utalványozásáért folyamodott, hogy legalább a gyűjtemé- 

 nyeknél a legszükségesebb kiegészítést elérhesse. 



Előadásai mindig alaposan átgondolva és gondosan előkészítve voltak. 



1864-ben lépett l)e mint rendes tag a magyarhoni földtani társulatba, 

 az 1866 márczius 14-én tartott közgj^ílésben pedig a társulat választmá- 



(r,(i) 



